ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"11" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5221/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Задорожному А.О.,
за участі представників:
від позивача не з`явився;
від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКІНГ" (65104, місто Одеса, вул. Ільфа І Петрова, буд. 18 В; код ЄДРПОУ 42749093);
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ" (73039, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, буд. 24; код ЄДРПОУ 40459130)
про стягнення 105 992,82 грн,

1. Суть спору
26.12.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5352/25) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКІНГ" до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ", в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 105 992,82 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання умов Договору поставки №316 від 14.06.2021 в частині оплати вартості за поставлений товар згідно видаткових накладних №2379 від 04.11.2021 та №315 від 04.02.2022 в загальному розмірі 85 116,52 грн., у зв`язку з чим на суму боргу позивачем нараховано суму індексації в розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2350,62 грн та пеню в розмірі 12951,70 грн.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.12.2025 було відкрито провадження у справі №916/5210/25 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін із призначенням розгляду справи по суті на 29.01.2026 о 14:45.
29.01.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх.№3404/26), а також клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх.№3408/26).
У судове засіданні 29.01.2026 сторони не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили.
У судовому засіданні 29.01.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа постановив ухвалу про відмову у задоволені клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх.№3404/26) та оголосив перерву в розгляді справи по суті до 02.03.2026 о 16:15.
У судове засіданні 02.03.2026 з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання – не з`явився. 
У судовому засіданні 02.03.2026 судом було проголошено скорочену(вступну та резолютивну частини) ухвалу про витребування доказів та відкладено складення повної ухвали до 09.03.2026, а також без оформлення окремого процесуального документа було оголошено перерву в розгляді справи по суті до 06.04.2026 о 15:00.
Ухвалою суду від 02.03.2026 було витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області належним чином завірені копії податкової звітності ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» з податку на додану вартість за період з 2021 року по 2024 р., а саме декларацій з ПДВ з додатками №1 до них, в яких відображені податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАКІНГ» та надати витребувані документи суду у строк до 01.04.2026.
30.03.2026 до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява-повідомлення (вх.№10925/26), в якій було зазначено, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС, ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ», у зв`язку зі зміною місцезнаходження з 01.01.2026 перейшло на обслуговування до Головного управління ДПС у Херсонській області, Херсонська державна податкова інспекція.
Ухвалою суду від 31.03.2026 судом витребувано від Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі належним чином засвідчені копії податкової звітності ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» (код ЄДРПОУ 43331493) з податку на додану вартість за період з 2021 року по 2024 р., а саме декларацій з ПДВ з додатками №1 до них, в яких відображені податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАКІНГ» (код ЄДРПОУ 40459130).
У судове засідання 06.04.2026 сторони не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
У судовому засідання 06.04.2026, суд підписав ухвалу, відповідно до якої оголосив перерву в розгляді справи по суті до 27.04.2026 р. об 11:20 год.
16.04.2026 до суду від Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшли витребувані документи (вх.№13228/26).
У судове засіданні 27.04.2026 з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання – не з`явився.
У судовому засіданні 27.04.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа, оголосив перерву в розгляді справи по суті до 11.05.2026 об 11:30.
У судовому засіданні 11.05.2026 без участі представників, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі та відклав складення повного рішення на строк до 18.05.2026.

3. Аргументи учасників справи.
3.1 Аргументи ТОВ "ПАКІНГ".
В якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання укладеного між сторонами Договору поставки №316 від 14.06.2021 позивач поставив, а відповідач отримав Товар, що підтверджується видатковими накладними №2379 від 04.11.2021 року на суму 31 087,58 грн, в тому числі ПДВ 5181,26 грн та №315 від 04.02.2022 року на суму 54 028,94 грн, в тому числі ПДВ 9 004,82 грн.
Позивач зазначає, що за вищевказаними видатковими накладними були складені та відправлені на реєстрацію податкові накладні №36 від 04.11.2021 року та №23 від 04.02.2022 року.
Як стверджує, позивач згідно отриманих від податкової квитанціями встановлено, що податкова накладна №36 від 04.11.2021 були прийнята та зареєстрована 26.11.2021, а податкова накладна №23 від 04.02.2022 була прийнята та зареєстрована 12.08.2022.
Як вказує позивач, на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ПАКІНГ», відповідач відносив відповідні суми ПДВ до податкового кредиту та відповідно зменшував суму податкових зобов`язань з ПДВ.
Також позивач вказує, що своїм правом передбаченим п. 3.7 Договору щодо повернення нереалізованого товару, ТОВ "АВАНГРАД ОПТ" не скористався, відтак у нього виникла заборгованість з оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 85 116,52 грн.
Позивач зазначає, що звертався до відповідача із вимогою про сплату суми боргу, водночас така вимога не була отримана відповідачем та поштове відправлення повернулося до позивача.
Крім того, на суму боргу 85 116,52 грн, позивач здійснює нарахування інфляційних втрат у розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2 350,62 грн та пеню в сумі 12951,70 грн.

3.2. Аргументи ТОВ "АВАНГАРД-ОПТ".
ТОВ "АВАНГАРД-ОПТ" про відкриття провадження у справі повідомлено належним чином, а саме шляхом направлення копій ухвал суду до Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС, проте своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористалося, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.
Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак суд вирішує спір, який виник між ТОВ "ПАКІНГ" та ТОВ "АВАНГАРД-ОПТ" за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
14.06.2021 між ТОВ «ПАКІНГ», як Постачальником, та ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ», як Покупцем, укладено Договір поставки №316 (далі – Договір) (а.с. 8 на звороті), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна, загальна вартість, строки Поставки узгоджуються сторонами окремо. Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції з поставки товару є первинний документ, а саме видаткова накладна. Сторони домовились, що первинний документ підтверджує здійснення господарської операції.
Згідно п. 3.1. Договору, прийняття товару прийняття товару за асортиментом, кількістю та якістю відбувається Покупцем згідно із супроводжувальними документами (видаткові накладні, а також документи, що посвідчують якість товару) на момент одержання товару від Постачальника. Оригінали супроводжувальних документів Постачальник передає Покупцю разом із товаром.
Пунктом 3.7. Договору визначено, що у випадку, коли частина товару не була реалізованою протягом 90 днів з моменту отримання товару, Покупець має право повернути його.
Пунктом 4.1. Договору, обов`язок Постачальника по передачі товару вважається виконаним в момент передачі товару Покупцю, який визначається датою накладної.
Відповідно до п. 7.1. Договору, ціна товару визначається згідно Специфікації (видаткової накладної) Постачальника. Загальна вартість кожної партії товару вказується у видаткових накладних Постачальником.
Згідно з п.п. 7.3., 7.4. Договору, Покупець зобов`язаний оплачувати реалізований ним товар щотижня. Оплата товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.
Пунктом 8.1. Договору передбачено, що у випадку невиконання або невідповідного виконання Покупцем зобов`язань по оплаті поставленого товару, Постачальник має право стягнути з Покупця штрафну неустойку у розмірі 0,2 % від вартості не оплаченого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 14.06.2022. Договір підлягає автоматичній пролонгації на кожний наступний календарний рік у випадку, якщо жодна із сторін не відмовиться письмово від пролонгації не менше ніж за 14 днів до дати закінчення Договору (п. 11.5 Договору).
ТОВ" ПАКІНГ" виставило ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" рахунки на оплату №84 від 03.01.2022 на суму 54 028,94 грн (т.1, а.с.9) та №2502 від 21.10.2021 на суму 31 087,58 грн (т.1, а.с.12).
Відповідно до видаткової накладної №315 від 04.02.2022 на суму 54 028,94 грн у тому числі ПДВ у сумі 9004,82 грн (т.1, а.с. 9 на звороті) та видаткової накладної №2379 від 04.11.2021 на суму 31 087,58 грн в тому числі ПДВ у сумі 5181,26 грн (т.1, а.с.12 на звороті).
Дані видаткові накладні містять підписи лише позивача, з боку відповідача дані видаткові накладні підписано не було.
За видатковою накладною №315 від 04.02.2022 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №23 від 04.02.2022, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9157056038 від 12.08.2022 (т.1, а.с.10-11).
За видатковою накладною №2379 від 04.11.2021 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №36 від 04.11.2021, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9360478332 від 26.11.2021 (т.1, а.с.13-14).
Згідно з Додатком №1 до податкової декларації з податку на додану вартість «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)», поданим до податкової декларації з ПДВ листопад 2021 року, ТОВ «АВАНГАРД ОПТ» включено до податкового кредиту суму 31 087,58 грн (ПДВ 5181,26 грн) по ТОВ «ПАКІНГ» (т.2, а.с. 40).
Згідно з Додатком №1 до податкової декларації з податку на додану вартість «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)», поданим до податкової декларації з ПДВ листопад 2022 року, ТОВ «АВАНГАРД ОПТ» включено до податкового кредиту суму 54 028,94 грн (ПДВ 9004,82 грн) по ТОВ «ПАКІНГ» (т.2, а.с. 44).
30.01.2025 ТОВ "ПАКІНГ" направляв ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" вимогу про сплату суми боргу в якій вказував про необхідність сплатити 116 204,01 грн заборгованості (т.1, а.с.16-18,21)
Дана вимога не була вручена одержувачу та 15.02.2025 була повернута відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
У зв`язку з наявністю заборгованості ТОВ «ПАКІНГ» здійснено на суму боргу нарахування інфляційних втрат у розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2 350,62 грн та пені в розмірі 12 951,70 грн, які заявлено позивачем до стягнення разом із сумою боргу в розмірі 85 116,52 грн.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як встановлено судом, між сторонами у даній справі виникли правовідносини, притаманні для договорів купівлі-продажу та поставки.
Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Положеннями частини ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як за договором купівлі-продажу, так і за договором поставки, обов`язок покупця полягає у оплаті та прийнятті товару, а кореспондуючий обов`язок продавця (постачальника) у передачі товару.
Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).
За ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Стаття 525 Цивільного кодексу України, забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до визначень термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95, в редакції, чинній станом на дату спірної поставки товару (далі по тексту - Положення), визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній станом на дату спірних поставок товару, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.
Як було встановлено судом, позивач заявляє вимоги про стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов Договору, згідно якого ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" було поставлено товар на загальну суму 85 116,52 грн, в якості підтвердження чого позивач надає копії видаткової накладної №315 від 04.02.2022 на суму 54 028,94 грн у тому числі ПДВ у сумі 9004,82 грн та видаткової накладної №2379 від 04.11.2021 на суму 31 087,58 грн в тому числі ПДВ у сумі 5181,26 грн.
Дані видаткові накладні були підписані лише з боку ТОВ "ПАКІНГ", з боку відповідача дані видаткові накладні підписано не було.
Так господарський суд враховує, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
Такий факт повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства.
Судом також було встановлено, що за видатковою накладною №315 від 04.02.2022 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №23 від 04.02.2022, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9157056038 від 12.08.2022. За видатковою накладною №2379 від 04.11.2021 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №36 від 04.11.2021, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9360478332 від 26.11.2021.
У зв`язку з цим необхідно враховувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.
Аналогічні висновки викладені у Постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.
Так, для підтвердження факту формування податкового кредиту за податковим накладними №36 від 04.11.2021 та №23 від 04.02.2022, позивач подав до суду клопотання про витребування належним чином засвідчені копії податкової звітності ТОВ «АВАНГАРД ОПТ» з податку на додану вартість за період з 2021 по 2024, а саме декларації з ПДВ з додатками №1 до них, в яких відображені податкові накладні, виписані ТОВ «ПАКІНГ».
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.7. статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару. Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.
Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19
Як зазначалось, згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу (товару).
Сама по собі відсутність первинних документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19.
Проаналізувавши надану ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі податкову звітність ТОВ "АВАНГРАД ОПТ" (т.1, а.с. 72-222, т.2, а.с. 1-99) суд встановив, що відповідач сформував податковий кредит за фактом поставки позивачем товару на суму 54 028,94 грн, з яких ПДВ – 9004,82 грн та на суму 31 087,58 грн в тому числі ПДВ у сумі 5181,26 грн, що вбачається з Розд. ІІ «Податковий кредит» Додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість (т.2, а.с.40,44). При цьому таблиця 2.2. «Відомості про коригування податкового кредиту згідно зі ст. 192 розділу V Кодексу» не містить даних щодо коригування відповідачем сум податкового кредиту за операціями з поставки товарів від позивача.
Таким чином суд доходить висновку про підтвердження факту поставки товару ТОВ "АВАНГРАД ОПТ" на загальну суму 85 116,52 грн за видатковою накладною №315 від 04.02.2022 та видатковою накладною №2379 від 04.11.2021, згідно умов Договору поставки №316 від 14.06.2021.
Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 85 116,52 грн основної заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом було встановлено, що за порушення строків оплати за поставлений товар ТОВ "ПАКІНГ" на суму боргу відповідача за період з 23.01.2025 до 24.12.2025 здійснив нарахування інфляційних втрат у розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2 350,62 грн та за період з 23.01.2025 по 23.07.2025 здійснив нарахування пені в розмірі 12 951,70 грн.
Так суд встановив, що ТОВ "ПАКІНГ" направляв ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" вимогу про сплату суми боргу, між ти така вимога не була отримана відповідачем та 15.02.2025 була повернута позивачу у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
Господарський суд зазначає, що за загальними правилами ст. 530 ЦК України, якщо строк оплати не встановлено, покупець має виконати зобов`язання протягом семи днів після пред`явлення вимоги продавцем.
Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Таким чином суд зазначає що ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" повинен був здійснити сплату суми боргу протягом семи днів з 15.02.2025, тобто по 24.02.2025, оскільки 22.02.2025 – субота а 23.02.2025 – неділя. Відтак здійснення усіх вищезазначених нарахувань позивач повинен починати з 25.02.2025.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат та 3 відсотки річних, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).
Визначені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, право стягнення інфляційних втрат та 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).
Суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, за період з 25.02.2025 (момент початку нарахування визначений судом) по 24.12.2025 (кінцевий термін нарахування визначений позивачем), зазначає що він є наступним:
Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
IIc (101,50 : 100) (100,70 : 100) (101,30 : 100) (100,80 : 100) (99,80 : 100) (99,80 : 100) (100,30 : 100) (100,90 : 100) (100,40 : 100) (100,20 : 100) = 1.05832756
Інфляційне збільшення:
85 116,52 x 1.05832756 - 85 116,52 = 4 964,64 грн.
Розрахунок 3% річних здіснюється за формулою:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
Період прострочення грошового зобов`язання:	Кількість днів у періоді	Сума	
з 25/02/2025 до 24/12/2025 85 116,52 x 3 % x 303 : 365 : 100	303	2 119,75 грн.	
Всього штрафних санкцій: 2 119,75 грн.
Також в силу частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
В статті 549 Цивільного кодексу України, надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Так суд здійснивши власний розрахунок пені за період з 25.02.2025 по 23.07.2025, встановив, що він є наступним:
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
25.02.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 85 116,52 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 10 днів (прострочення) : 100	10	676,27 грн.	
07.03.2025 - 23.07.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 85 116,52 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 139 днів (прострочення) : 100	139	10 048,41 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	10 724,68 грн.	
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги ТОВ "ПАКІНГ" до ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" про стягнення основного боргу в розмірі 85 116,52 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі, натомість позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені, підлягають частковому задоволенню а саме в розмірі 4 964,64 грн інфляційних втрат, 2 119,75 грн 3 % річних та 10 724,68 грн пені, оскільки саме такий розмір заборгованості є обґрунтованим, таким що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2371,16 грн.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ" (73039, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, буд. 24; код ЄДРПОУ 40459130) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКІНГ" (65104, місто Одеса, вул. Ільфа І Петрова, буд. 18 В; код ЄДРПОУ 42749093) основний борг в розмірі 85 116/вісімдесят п`ять тисяч сто шістнадцять/грн 52 коп., інфляційні втрати в розмірі 4964/чотири тисячі дев`ятсот шістдесят чотири/грн 64 коп., 3 % річних у розмірі 2119/дві тисячі сто дев`ятнадцять/грн 75 коп., пеню в розмірі 10 724/десять тисяч сімсот двадцять чотири/грн 68 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 371/дві тисячі триста сімдесят одна/грн 16 коп.
3.В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 18.05.2026 р.

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Задорожному А.О.,
за участі представників:
від позивача не з`явився;
від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКІНГ" (65104, місто Одеса, вул. Ільфа І Петрова, буд. 18 В; код ЄДРПОУ 42749093);
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ" (73039, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, буд. 24; код ЄДРПОУ 40459130)
про стягнення 105 992,82 грн,

1. Суть спору
26.12.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5352/25) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКІНГ" до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ", в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 105 992,82 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання умов Договору поставки №316 від 14.06.2021 в частині оплати вартості за поставлений товар згідно видаткових накладних №2379 від 04.11.2021 та №315 від 04.02.2022 в загальному розмірі 85 116,52 грн., у зв`язку з чим на суму боргу позивачем нараховано суму індексації в розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2350,62 грн та пеню в розмірі 12951,70 грн.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.12.2025 було відкрито провадження у справі №916/5210/25 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін із призначенням розгляду справи по суті на 29.01.2026 о 14:45.
29.01.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх.№3404/26), а також клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх.№3408/26).
У судове засіданні 29.01.2026 сторони не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили.
У судовому засіданні 29.01.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа постановив ухвалу про відмову у задоволені клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх.№3404/26) та оголосив перерву в розгляді справи по суті до 02.03.2026 о 16:15.
У судове засіданні 02.03.2026 з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання – не з`явився. 
У судовому засіданні 02.03.2026 судом було проголошено скорочену(вступну та резолютивну частини) ухвалу про витребування доказів та відкладено складення повної ухвали до 09.03.2026, а також без оформлення окремого процесуального документа було оголошено перерву в розгляді справи по суті до 06.04.2026 о 15:00.
Ухвалою суду від 02.03.2026 було витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області належним чином завірені копії податкової звітності ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» з податку на додану вартість за період з 2021 року по 2024 р., а саме декларацій з ПДВ з додатками №1 до них, в яких відображені податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАКІНГ» та надати витребувані документи суду у строк до 01.04.2026.
30.03.2026 до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява-повідомлення (вх.№10925/26), в якій було зазначено, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС, ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ», у зв`язку зі зміною місцезнаходження з 01.01.2026 перейшло на обслуговування до Головного управління ДПС у Херсонській області, Херсонська державна податкова інспекція.
Ухвалою суду від 31.03.2026 судом витребувано від Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі належним чином засвідчені копії податкової звітності ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» (код ЄДРПОУ 43331493) з податку на додану вартість за період з 2021 року по 2024 р., а саме декларацій з ПДВ з додатками №1 до них, в яких відображені податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАКІНГ» (код ЄДРПОУ 40459130).
У судове засідання 06.04.2026 сторони не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
У судовому засідання 06.04.2026, суд підписав ухвалу, відповідно до якої оголосив перерву в розгляді справи по суті до 27.04.2026 р. об 11:20 год.
16.04.2026 до суду від Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшли витребувані документи (вх.№13228/26).
У судове засіданні 27.04.2026 з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання – не з`явився.
У судовому засіданні 27.04.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа, оголосив перерву в розгляді справи по суті до 11.05.2026 об 11:30.
У судовому засіданні 11.05.2026 без участі представників, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі та відклав складення повного рішення на строк до 18.05.2026.

3. Аргументи учасників справи.
3.1 Аргументи ТОВ "ПАКІНГ".
В якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання укладеного між сторонами Договору поставки №316 від 14.06.2021 позивач поставив, а відповідач отримав Товар, що підтверджується видатковими накладними №2379 від 04.11.2021 року на суму 31 087,58 грн, в тому числі ПДВ 5181,26 грн та №315 від 04.02.2022 року на суму 54 028,94 грн, в тому числі ПДВ 9 004,82 грн.
Позивач зазначає, що за вищевказаними видатковими накладними були складені та відправлені на реєстрацію податкові накладні №36 від 04.11.2021 року та №23 від 04.02.2022 року.
Як стверджує, позивач згідно отриманих від податкової квитанціями встановлено, що податкова накладна №36 від 04.11.2021 були прийнята та зареєстрована 26.11.2021, а податкова накладна №23 від 04.02.2022 була прийнята та зареєстрована 12.08.2022.
Як вказує позивач, на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ПАКІНГ», відповідач відносив відповідні суми ПДВ до податкового кредиту та відповідно зменшував суму податкових зобов`язань з ПДВ.
Також позивач вказує, що своїм правом передбаченим п. 3.7 Договору щодо повернення нереалізованого товару, ТОВ "АВАНГРАД ОПТ" не скористався, відтак у нього виникла заборгованість з оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 85 116,52 грн.
Позивач зазначає, що звертався до відповідача із вимогою про сплату суми боргу, водночас така вимога не була отримана відповідачем та поштове відправлення повернулося до позивача.
Крім того, на суму боргу 85 116,52 грн, позивач здійснює нарахування інфляційних втрат у розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2 350,62 грн та пеню в сумі 12951,70 грн.

3.2. Аргументи ТОВ "АВАНГАРД-ОПТ".
ТОВ "АВАНГАРД-ОПТ" про відкриття провадження у справі повідомлено належним чином, а саме шляхом направлення копій ухвал суду до Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС, проте своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористалося, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.
Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак суд вирішує спір, який виник між ТОВ "ПАКІНГ" та ТОВ "АВАНГАРД-ОПТ" за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
14.06.2021 між ТОВ «ПАКІНГ», як Постачальником, та ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ», як Покупцем, укладено Договір поставки №316 (далі – Договір) (а.с. 8 на звороті), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна, загальна вартість, строки Поставки узгоджуються сторонами окремо. Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції з поставки товару є первинний документ, а саме видаткова накладна. Сторони домовились, що первинний документ підтверджує здійснення господарської операції.
Згідно п. 3.1. Договору, прийняття товару прийняття товару за асортиментом, кількістю та якістю відбувається Покупцем згідно із супроводжувальними документами (видаткові накладні, а також документи, що посвідчують якість товару) на момент одержання товару від Постачальника. Оригінали супроводжувальних документів Постачальник передає Покупцю разом із товаром.
Пунктом 3.7. Договору визначено, що у випадку, коли частина товару не була реалізованою протягом 90 днів з моменту отримання товару, Покупець має право повернути його.
Пунктом 4.1. Договору, обов`язок Постачальника по передачі товару вважається виконаним в момент передачі товару Покупцю, який визначається датою накладної.
Відповідно до п. 7.1. Договору, ціна товару визначається згідно Специфікації (видаткової накладної) Постачальника. Загальна вартість кожної партії товару вказується у видаткових накладних Постачальником.
Згідно з п.п. 7.3., 7.4. Договору, Покупець зобов`язаний оплачувати реалізований ним товар щотижня. Оплата товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.
Пунктом 8.1. Договору передбачено, що у випадку невиконання або невідповідного виконання Покупцем зобов`язань по оплаті поставленого товару, Постачальник має право стягнути з Покупця штрафну неустойку у розмірі 0,2 % від вартості не оплаченого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 14.06.2022. Договір підлягає автоматичній пролонгації на кожний наступний календарний рік у випадку, якщо жодна із сторін не відмовиться письмово від пролонгації не менше ніж за 14 днів до дати закінчення Договору (п. 11.5 Договору).
ТОВ" ПАКІНГ" виставило ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" рахунки на оплату №84 від 03.01.2022 на суму 54 028,94 грн (т.1, а.с.9) та №2502 від 21.10.2021 на суму 31 087,58 грн (т.1, а.с.12).
Відповідно до видаткової накладної №315 від 04.02.2022 на суму 54 028,94 грн у тому числі ПДВ у сумі 9004,82 грн (т.1, а.с. 9 на звороті) та видаткової накладної №2379 від 04.11.2021 на суму 31 087,58 грн в тому числі ПДВ у сумі 5181,26 грн (т.1, а.с.12 на звороті).
Дані видаткові накладні містять підписи лише позивача, з боку відповідача дані видаткові накладні підписано не було.
За видатковою накладною №315 від 04.02.2022 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №23 від 04.02.2022, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9157056038 від 12.08.2022 (т.1, а.с.10-11).
За видатковою накладною №2379 від 04.11.2021 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №36 від 04.11.2021, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9360478332 від 26.11.2021 (т.1, а.с.13-14).
Згідно з Додатком №1 до податкової декларації з податку на додану вартість «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)», поданим до податкової декларації з ПДВ листопад 2021 року, ТОВ «АВАНГАРД ОПТ» включено до податкового кредиту суму 31 087,58 грн (ПДВ 5181,26 грн) по ТОВ «ПАКІНГ» (т.2, а.с. 40).
Згідно з Додатком №1 до податкової декларації з податку на додану вартість «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)», поданим до податкової декларації з ПДВ листопад 2022 року, ТОВ «АВАНГАРД ОПТ» включено до податкового кредиту суму 54 028,94 грн (ПДВ 9004,82 грн) по ТОВ «ПАКІНГ» (т.2, а.с. 44).
30.01.2025 ТОВ "ПАКІНГ" направляв ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" вимогу про сплату суми боргу в якій вказував про необхідність сплатити 116 204,01 грн заборгованості (т.1, а.с.16-18,21)
Дана вимога не була вручена одержувачу та 15.02.2025 була повернута відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
У зв`язку з наявністю заборгованості ТОВ «ПАКІНГ» здійснено на суму боргу нарахування інфляційних втрат у розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2 350,62 грн та пені в розмірі 12 951,70 грн, які заявлено позивачем до стягнення разом із сумою боргу в розмірі 85 116,52 грн.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як встановлено судом, між сторонами у даній справі виникли правовідносини, притаманні для договорів купівлі-продажу та поставки.
Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Положеннями частини ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як за договором купівлі-продажу, так і за договором поставки, обов`язок покупця полягає у оплаті та прийнятті товару, а кореспондуючий обов`язок продавця (постачальника) у передачі товару.
Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).
За ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Стаття 525 Цивільного кодексу України, забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до визначень термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95, в редакції, чинній станом на дату спірної поставки товару (далі по тексту - Положення), визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній станом на дату спірних поставок товару, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.
Як було встановлено судом, позивач заявляє вимоги про стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов Договору, згідно якого ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" було поставлено товар на загальну суму 85 116,52 грн, в якості підтвердження чого позивач надає копії видаткової накладної №315 від 04.02.2022 на суму 54 028,94 грн у тому числі ПДВ у сумі 9004,82 грн та видаткової накладної №2379 від 04.11.2021 на суму 31 087,58 грн в тому числі ПДВ у сумі 5181,26 грн.
Дані видаткові накладні були підписані лише з боку ТОВ "ПАКІНГ", з боку відповідача дані видаткові накладні підписано не було.
Так господарський суд враховує, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
Такий факт повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства.
Судом також було встановлено, що за видатковою накладною №315 від 04.02.2022 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №23 від 04.02.2022, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9157056038 від 12.08.2022. За видатковою накладною №2379 від 04.11.2021 позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №36 від 04.11.2021, яку було прийнято та зареєстровано в ЄРПН за №9360478332 від 26.11.2021.
У зв`язку з цим необхідно враховувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.
Аналогічні висновки викладені у Постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.
Так, для підтвердження факту формування податкового кредиту за податковим накладними №36 від 04.11.2021 та №23 від 04.02.2022, позивач подав до суду клопотання про витребування належним чином засвідчені копії податкової звітності ТОВ «АВАНГАРД ОПТ» з податку на додану вартість за період з 2021 по 2024, а саме декларації з ПДВ з додатками №1 до них, в яких відображені податкові накладні, виписані ТОВ «ПАКІНГ».
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.7. статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару. Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.
Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19
Як зазначалось, згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу (товару).
Сама по собі відсутність первинних документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19.
Проаналізувавши надану ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі податкову звітність ТОВ "АВАНГРАД ОПТ" (т.1, а.с. 72-222, т.2, а.с. 1-99) суд встановив, що відповідач сформував податковий кредит за фактом поставки позивачем товару на суму 54 028,94 грн, з яких ПДВ – 9004,82 грн та на суму 31 087,58 грн в тому числі ПДВ у сумі 5181,26 грн, що вбачається з Розд. ІІ «Податковий кредит» Додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість (т.2, а.с.40,44). При цьому таблиця 2.2. «Відомості про коригування податкового кредиту згідно зі ст. 192 розділу V Кодексу» не містить даних щодо коригування відповідачем сум податкового кредиту за операціями з поставки товарів від позивача.
Таким чином суд доходить висновку про підтвердження факту поставки товару ТОВ "АВАНГРАД ОПТ" на загальну суму 85 116,52 грн за видатковою накладною №315 від 04.02.2022 та видатковою накладною №2379 від 04.11.2021, згідно умов Договору поставки №316 від 14.06.2021.
Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 85 116,52 грн основної заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом було встановлено, що за порушення строків оплати за поставлений товар ТОВ "ПАКІНГ" на суму боргу відповідача за період з 23.01.2025 до 24.12.2025 здійснив нарахування інфляційних втрат у розмірі 5 504,05 грн, 3 % річних у розмірі 2 350,62 грн та за період з 23.01.2025 по 23.07.2025 здійснив нарахування пені в розмірі 12 951,70 грн.
Так суд встановив, що ТОВ "ПАКІНГ" направляв ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" вимогу про сплату суми боргу, між ти така вимога не була отримана відповідачем та 15.02.2025 була повернута позивачу у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
Господарський суд зазначає, що за загальними правилами ст. 530 ЦК України, якщо строк оплати не встановлено, покупець має виконати зобов`язання протягом семи днів після пред`явлення вимоги продавцем.
Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Таким чином суд зазначає що ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" повинен був здійснити сплату суми боргу протягом семи днів з 15.02.2025, тобто по 24.02.2025, оскільки 22.02.2025 – субота а 23.02.2025 – неділя. Відтак здійснення усіх вищезазначених нарахувань позивач повинен починати з 25.02.2025.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат та 3 відсотки річних, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).
Визначені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, право стягнення інфляційних втрат та 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).
Суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, за період з 25.02.2025 (момент початку нарахування визначений судом) по 24.12.2025 (кінцевий термін нарахування визначений позивачем), зазначає що він є наступним:
Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
IIc (101,50 : 100) (100,70 : 100) (101,30 : 100) (100,80 : 100) (99,80 : 100) (99,80 : 100) (100,30 : 100) (100,90 : 100) (100,40 : 100) (100,20 : 100) = 1.05832756
Інфляційне збільшення:
85 116,52 x 1.05832756 - 85 116,52 = 4 964,64 грн.
Розрахунок 3% річних здіснюється за формулою:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
Період прострочення грошового зобов`язання:	Кількість днів у періоді	Сума	
з 25/02/2025 до 24/12/2025 85 116,52 x 3 % x 303 : 365 : 100	303	2 119,75 грн.	
Всього штрафних санкцій: 2 119,75 грн.
Також в силу частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
В статті 549 Цивільного кодексу України, надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Так суд здійснивши власний розрахунок пені за період з 25.02.2025 по 23.07.2025, встановив, що він є наступним:
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
25.02.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 85 116,52 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 10 днів (прострочення) : 100	10	676,27 грн.	
07.03.2025 - 23.07.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 85 116,52 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 139 днів (прострочення) : 100	139	10 048,41 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	10 724,68 грн.	
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги ТОВ "ПАКІНГ" до ТОВ "АВАНГАРД ОПТ" про стягнення основного боргу в розмірі 85 116,52 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі, натомість позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені, підлягають частковому задоволенню а саме в розмірі 4 964,64 грн інфляційних втрат, 2 119,75 грн 3 % річних та 10 724,68 грн пені, оскільки саме такий розмір заборгованості є обґрунтованим, таким що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2371,16 грн.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ" (73039, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, буд. 24; код ЄДРПОУ 40459130) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКІНГ" (65104, місто Одеса, вул. Ільфа І Петрова, буд. 18 В; код ЄДРПОУ 42749093) основний борг в розмірі 85 116/вісімдесят п`ять тисяч сто шістнадцять/грн 52 коп., інфляційні втрати в розмірі 4964/чотири тисячі дев`ятсот шістдесят чотири/грн 64 коп., 3 % річних у розмірі 2119/дві тисячі сто дев`ятнадцять/грн 75 коп., пеню в розмірі 10 724/десять тисяч сімсот двадцять чотири/грн 68 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 371/дві тисячі триста сімдесят одна/грн 16 коп.
3.В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 18 травня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська