ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

18 травня 2026 року	Справа №160/17066/25 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
10 червня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку, протиправними дії визначення як працюючого пенсіонера, протиправними дії щодо визначення як особи, якій не здійснюється масовий перерахунок пенсії, протиправною бездіяльність щодо не врахування надбавки як дитині війни, протиправною бездіяльність щодо не виплати компенсації втрати частини доходу за невиплату пенсії з 07.10.2009 року по грудень 2017 року, з грудня 2019 року по листопад 2023 року, з грудня 2024 року по дату виплату пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, з 07.10.2009 року за всі періоди невиплати пенсії у встановленому Законом розмірі, протиправною бездіяльність щодо не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виключити ОСОБА_1 з числа осіб, яким не здійснюється масовий перерахунок розміру пенсії, здійснити перерахунок пенсії з 07.10.2009 року як непрацюючому пенсіонеру, дитині війни, з дотриманням ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з 07.10.2009 року по грудень 2017 року, з грудня 2019 року по листопад 2023 року, з грудня 2024 року по дату виплату пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, з 07.10.2009 року за всі періоди невиплати пенсії у встановленому Законом розмірі та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка виїхала до Держави Ізраїль. Вказує, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок розміру пенсії в порядку передбаченому статтями 27, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 р. вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) у розмірі 968,96 грн; або належним чином завіреної копії документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.
20 червня 2025 року представник позивача надісла заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином посвідчені копії пенсійної справи позивача.
25 серпня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла копія пенсійної справи позивача.
10 грудня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про прискорення розгляду справи.
28 квітня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про прискорення розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , який виданий органом 2ISR, 24.10.2019 р., яка постійно проживає в Ізраїлі.
Згідно з відомостями комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 р. у справі №160/9836/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 07.10.2009 р. по 16.10.2016 р. та з 10.12.2019 р., відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено;
- вирішено питання щодо стягнення судового збору.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 р. у справі №160/148/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 р. з урахуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 р. із застосуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на відповідний період (за кожен місяць відповідного року), з урахуванням раніше виплачених сум.
- в іншій частині позовних вимог відмовлено;
- вирішено питання щодо стягнення судового збору.
22 квітня 2024 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив:
- повідомити стан виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 р. по справі №160/148/24;
- надіслати довідку про нараховану та виплачену пенсію з 07.10.2009 р. по травень 2024 р. та виписку-розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії;
- пенсію виплачувати в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;
- виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі.
До заяви було додано заяву АТ «Ощадбанк» від 15.02.2023 р. та довіреність.
Згідно із листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.06.2024 р. №33235-19989/А-01/8-0400/24 на звернення представника позивача від 22.04.2024 р. повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 р. по справі №160/148/24 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , належні пенсійні кошти буде виплачено у найближчий виплатний період. У разі надходження відповідної заяви, згідно вимог пункту 10 зазначеного Порядку 1596, буде розглянуто питання щодо виплати пенсії ОСОБА_1 через банківську установу АТ "Ощадбанк".
Згідно із листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.12.2024 р. №0400-010307-8/255874 на запит ВЕБ-04001-Ф-С-24-188739 від 22.11.2024 р., що надійшов через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (вх. №683/11 від 22.11.2024 р.), з питання пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , повідомлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 р. по справі №160/148/24 зобов`язано Головнеуправління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 р. із застосуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на відповідний період (за кожен місяць відповідного року), з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання зазначеного судового рішення, з 07.10.2009 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії (копія розпорядження додається). На виконання вимог пункту 16 Порядку до постанови №1596 банківською установою надано в вересні 2024 року список осіб, кошти яких не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, в якому було зазначено прізвище ОСОБА_1 . Управлінням було направлено лист від 22.11.2024 р. №0400-010404-8/232905 на їх електронну адресу, як довіреній особі ОСОБА_1 , з проханням надати відповідну заяву для подальшого перерахування пенсії на банківську установу. Оскільки відповідної заяви не надійшло, на виконання вимог пункту 16 Порядку до постанови №1596, ОСОБА_1 з 01.12.2024 р. переведено виплату пенсії через підприємство поштового зв`язку №50084.
31 травня 2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив:
- повідомити підстави визначення ОСОБА_1 як працюючого пенсіонера;
- надати докази, що ОСОБА_1 працює з дати призначення пенсії до наступного часу;
- визначити ОСОБА_1 як не працюючого пенсіонера з дати призначення пенсії.
Згідно із листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.06.2025 р. №0400-010307-8/108405 на звернення ВЕБ-04001-Ф-С-25-101886 від 31.05.2025 р. що надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (вх. №374/11 від 02.06.2025 р.) з питання пенсійного забезпечення ОСОБА_1 повідомлено, що згідно наявного міжнародного договору, який би регулював пенсійне забезпечення громадян України, які проживають на території Ізраїлю не існує, особи, які постійно проживають за межами України, вважаються "працюючими", тому підстави для призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 як "непрацюючому пенсіонеру" відсутні.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
Щодо позовних вимог в частині виплати пенсії на банківський рахунок позивача, суд зазначає наступне.
Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (далі Порядок № 1596), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Відповідно до підпунктів 8-9 Порядку № 1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
У разі відкриття поточного рахунка за зверненням органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення одержувач повинен укласти договір банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.
Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.
Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.
Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.
Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.
Проте, жоден з пунктів Порядку № 22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі № 280/6637/22, наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.
В силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Як встановлено судом, позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. Представник позивача звертався до відповідача в інтересах позивачки та додавав до заяв відповідну довіреність. При цьому суд зазначає, що відповідач не заперечував проти наявності у представника позивача повноважень на представництво інтересів позивача.
Згідно з матеріалів справи позивач відкрив поточний рахунок в АТ «Ощадбанк».
Означена заява від 15.02.2023 р. містить також засвідчений печаткою Банку підпис співробітника Банку, яким підтверджено, що ідентифікація клієнта при відкритті рахунку проведена в повному об`ємі відповідно до вимог діючого законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України.
На сайті Пенсійного фонду України за посиланням: https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proekti наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватись виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також АТ Ощадбанк.
Отже, АТ Ощадбанк є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.
Проте, пенсійним органом не зазначено підстав, які унеможливлюють виплату пенсії позивачу на її рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк».
Разом з цим, відповідачем не обґрунтовано необхідність подання позивачем заяви згідно вимог пункту 10 Порядку №1596, а також не зазначено в чому саме полягає невідповідність заяви поданої позивачем вимогам пункту 10 Порядку №1596.
При цьому, вказані вище норми Порядку №1596 звужують право позивача на пенсію у порівнянні з нормами, викладеними у спеціальному Законі №1058-ІV, що має вищу юридичну силу.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.07.2015 у справі К/800/19411/1412, в якій зазначено, що «безпідставним є посилання УПФ на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, оскільки Закон має вищу юридичну силу і ним не встановлено обов`язку подання заяви для виплати пенсії особисто».
Отже, враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача, суд приходить до висновку, що позивачем була дотримана вимога щодо особистої подачі заяви про виплату пенсії на банківський рахунок від установи уповноваженого банку.
Щодо визначення як особи, якій не здійснюється масовий перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.
Згідно протоколу перерахунку пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вбачається, що позивачу здійснено перерахунок пенсії за віком з 07.09.2009 р., розмір пенсії складає 2361,00 грн. за наявності страхового стажу 36 років 5 місяців 0 дні, працює.
У графі особливості протоколу відповідачем вказано: Не підлягають МП, призначення за рішенням суду в твердому розмірі - з 07.10.2009 р. по довічно.
Щодо внесення в графу «Особливості» позначку «не підлягають МП, призначення за рішенням суду в твердому розмірі», що має наслідком не включення позивача в коло осіб, стосовно яких проводяться масові перерахунки пенсії, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 42 Закону №1058-IV, яка регулює питання індексації та перерахунку пенсій, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.
Аналізуючі вищевикладене вбачається, що з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону №1058-IV та будь-яких обмежень прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.
Крім того, перерахунок пенсій здійснюється автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Отже, суд зазначає, що при перерахунку позивачу пенсії відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм.», що призвело до порушення його прав на належний розрахунок пенсії, оскільки Закон України №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України.
Крім того, Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів.
Щодо зазначення пенсійним органом, що позивач є працюючим пенсіонером, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1-7, 11-13 частини першої статті 11 цього Закону.
Так, згідно з статтею 11 вказаного Закону, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають:
1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру;
2) фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;
3) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;
4) громадяни України, які працюють у розташованих за межами України філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах підприємств та організацій (у тому числі міжнародних), створених відповідно до законодавства України (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України);
4-1) працівники дипломатичної служби, направлені у довготермінове відрядження;
5) громадяни України та особи без громадянства, які працюють в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах іноземних держав, філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах іноземних підприємств та організацій, міжнародних організацій, розташованих на території України (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України);
6) особи, які працюють на виборних посадах в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, громадських об`єднаннях та отримують заробітну плату (винагороду) за роботу на таких посадах;
7) особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту;
8) особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини;
9) один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства;
10) особи, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, а також особи, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;
11) військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу»;
12) патронатні вихователі, батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства;
13) члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах;
14) непрацюючий інший з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника;
15) громадяни України, стосовно яких згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.
Суд зауважує, що відповідно до матеріалів справи, позивач не є особою, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1-7, 11-13 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до довідки про стаж з електронної пенсійної справи позивачки, її звільнено 04.09.1990 р. Будь-яких доказів, що особа працює після 04.09.1990 р. матеріали справи не містить.
Разом з цим, надані копії пенсійної справи не містять, а відповідач не надає жодного доказу на підтвердження того, що позивач продовжує працювати.
Відтак, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що за нормами чинного законодавства позивач не є працюючим пенсіонером.
Щодо вимоги про виплату надбавки як дитині війни, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.
Станом на 02.09.1945 р. вік ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) складав 10 років.
Отже, позивач належить до категорії дітей війни та має право на отримання надбавки до пенсії, передбаченої чинним законодавством.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести виплату пенсію з компенсацією втрати частини доходу, суд зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).
Відповідно до статті 1 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно зі статтею 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2001 року № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Суд враховує, що відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 29.03.2023 р. у справі №120/9475/21-а зазначено, що з посиланням на аналогічні висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 р. №21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 р. у справі №810/1092/17 та від 13.01.2020 р. у справі №803/203/17, Верховний Суд у справі №240/11882/19 висновував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Таким чином, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум пенсії, суд дійшов висновку, що така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладені норми, а також задоволення позовної заяви, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних відповідача судового збору у розмірі 968,96 грн.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) пенсії починаючи з 07.10.2009 р. як непрацюючому пенсіонеру, дитині війни, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до статті 27 та статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на момент фактичної виплати та осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) з 07.10.2009 р., як непрацюючому пенсіонеру, дитині війни, виключити з кола осіб, яким не здійснюється масовий перерахунок розміру пенсії, провести перерахунок пенсії з урахуванням автоматичних перерахунків відповідно до статті 27 та статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на момент фактичної виплати та осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору в розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко