Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 р. справа №520/12647/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про взяття на військовий облік;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 про взяття на військовий облік.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він був виключений з військового обліку на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на момент виключення. Після набрання чинності 18.05.2024 змінами до зазначеного Закону така підстава для виключення з військового обліку була виключена із законодавства, у зв`язку з чим, на думку позивача, він підлягав повторному взяттю на військовий облік та внесенню відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Позивач посилається на те, що 23.04.2026 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про взяття його на військовий облік та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Однак, відповіді на зазначене звернення не отримав. На переконання позивача відповідач безпідставно не виконав покладений на нього законом обов`язок щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, чим допустив протиправну бездіяльність, яка порушує його права та законні інтереси. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що на момент розгляду справи відсутній публічно-правовий спір між сторонами, оскільки позивач 21.05.2026 був узятий на військовий облік та призваний на військову службу під час мобілізації іншим органом військового управління – ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». Відповідач вказав, що після призову на військову службу позивач набув статусу військовослужбовця, а тому не може одночасно перебувати на військовому обліку як військовозобов`язаний. Військовий облік військовослужбовців здійснюється за місцем проходження військової служби відповідними військовими частинами та органами військового управління. Також, відповідач зазначив, що внесення відомостей до Реєстру щодо взяття особи на військовий облік, призову на військову службу та зміни її облікового статусу здійснюється уповноваженим органом, який безпосередньо вчиняє відповідні облікові або призовні дії. У даному випадку таким органом є ІНФОРМАЦІЯ_3 . За доводами відповідача, будь-яка протиправна бездіяльність з його боку відсутня, тому просить відмовити в задоволенні позову.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, згідно з якою підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити. 
Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом установлено, що ОСОБА_1 був виключений з військового обліку 18.09.2023 на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на момент виключення, як особа, засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Позивач зазначає, що після набрання чинності 18.05.2024 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» підстава, за якою його було виключено з військового обліку, була виключена із законодавства, у зв`язку з чим, за доводами позивача, він підлягав повторному взяттю на військовий облік та внесенню відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позивач 23.04.2026 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про взяття його на військовий облік та внесення відповідних відомостей до Реєстру. 
Також 29.04.2026 представником позивача було направлено адвокатський запит щодо надання інформації про результати розгляду зазначеної заяви позивача та наявність відомостей про позивача у Реєстрі.
Відомостей щодо надання позивачу відповідей на зазначену заяву та адвокатський запит матеріали справи не містять. 
Позивач вважає протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно нього про взяття на військовий облік, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі за текстом - Закон № 2232-ХІІ).
Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" №2232-XII у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Відповідно до частин 2, 4 статті 2 Закону № 2232-ХІ, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: 
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 5 статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджений Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період (пункту 3 Порядку №1487).
Згідно з пунктом 22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону №2232-ХІІ.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.
Пунктом 6 частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ в редакції, що була чинною до 18.05.2024, встановлено, що, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які зокрема: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Верховною Радою України 11.04.2023 прийнятий Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" за № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 (далі - Закон № 3633-ІХ).
Відповідно до частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ, у редакції, чинній з 18.05.2024 та на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, який виключений з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Окрім того, згідно із пунктом 4 розділу "Загальні питання" Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
- особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України “Про очищення влади”. Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
- засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, що засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджені за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засуджені службові особи, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище. Зазначені особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин;
- підозрювані або обвинувачені особи, які під час досудового розслідування або судового розгляду тримаються під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України. Зазначені особи, стосовно яких скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повинні невідкладно, але не пізніше 48 годин з дня оголошення ухвали про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання;
- підозрювані або обвинувачені особи, до яких під час досудового розслідування або судового розгляду застосовано інший захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ухвали слідчого судді про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
З огляду на наведені вище положення Закону №2232-ХІІ та Порядку №560, суд зазначає, що з 18.05.2024 особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, зобов`язані перебувати на військовому обліку та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Так, у межах даної справи позивач оскаржує бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно нього про взяття на військовий облік, як особу, яка раніше була засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину. 
Оцінюючи доводи сторін у їх сукупності та вищевказані норми законодавства, суд погоджується з доводами позивача про те, що після набрання чинності Законом України №3633-ІХ від 11.04.2024 законодавцем було виключено положення пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яке раніше передбачало виключення з військового обліку осіб, засуджених до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим особи, які були виключені з військового обліку виключно з підстави, передбаченої пунктом 6 частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ у попередній редакції, мають бути поставлені на військовий облік як військовозобов`язані та чинне законодавство допускає можливість призову таких осіб на військову службу під час мобілізації за умов та в порядку, визначених законом.
Разом із тим, сам факт внесення змін до законодавства не свідчить про автоматичне виникнення у конкретного територіального центру комплектування та соціальної підтримки обов`язку вчинити дії, які на момент розгляду справи вже фактично були виконані іншим уповноваженим органом державної влади.
Так, із наданого відповідачем витягу з Реєстру «Оберіг», що 21.05.2026 позивача взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаного та в подальшому знято з військового обліку, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації. 
Таким чином, станом на дату вирішення спору позивач уже реалізував правовий статус, набуття якого фактично було метою звернення до суду.
Суд звертає увагу, що судовий захист надається лише у випадку наявності реального, існуючого на момент ухвалення рішення порушення права, свободи чи законного інтересу особи.
У даному випадку позивач просить зобов`язати відповідача внести до Реєстру відомості про його взяття на військовий облік, однак, встановлені судом обставини свідчать, що відповідні відомості вже внесені до Реєстру, а сам позивач набув статусу військовослужбовця. Отже, вимога про повторне внесення таких відомостей не призведе до відновлення будь-якого порушеного права позивача та не матиме самостійного юридичного значення.
Крім того, суд зазначає, що після призову на військову службу позивач не належить до категорії військовозобов`язаних у розумінні частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а є військовослужбовцем. 
Згідно з абзацом 4 пункту 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 1487 персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Так, суд зазначає, що у разі набуття особою статусу військовослужбовця її облік здійснюється не територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації проживання, а за місцем проходження військової служби у відповідних військових частинах та органах військового управління. 
Судом установлено, що матеріали справи не містять доказів проходження позивачем військової служби саме у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також відсутні відомості про перебування позивача у штаті або на військовому обліку вказаного органу як військовослужбовця. 
За таких обставин, у відповідача відсутній обов`язок щодо ведення персонального військового обліку позивача як військовослужбовця та внесення відповідних відомостей до Реєстру «Оберіг», оскільки такі функції здійснюються за місцем проходження військової служби уповноваженим органом, який прийняв рішення про призов та зарахування особи до військової частини.
Також, щодо доводів позивача про ненадання відповідачем відповідей на його заяву та адвокатський запит його представника, суд зазначає, що навіть у разі встановлення факту несвоєчасного реагування відповідача на заяву позивача від 23.04.2026 або адвокатський запит від 29.04.2026, такі обставини самі по собі не можуть бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки предметом спору в даній справі є саме невнесення відомостей до Реєстру та зобов`язання здійснити відповідні дії. На час ухвалення рішення спірні правовідносини фактично припинилися внаслідок взяття позивача на військовий облік та його призову на військову службу іншим уповноваженим органом. Отже, зазначені позивачем доводи не досліджуються судом у межах даної справи. 
За наведених обставин суд доходить висновку, що на момент розгляду справи відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також для покладення на нього обов`язку щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, які вже внесені до зазначеного Реєстру та породили для позивача відповідні правові наслідки.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 29 червня 2026 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ