УХВАЛА
22 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 524/10119/23
провадження № 61-11927ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
19 вересня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду 
від 20 серпня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 8 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, які заявник усунула.
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження заявник визначає пункт 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України, зазначаючи при цьому перелік постанов Верховного Суду, в яких викладено висновки про застосування норм права у подібних правовідносинах, що не враховані судом апеляційної інстанції.
Також підставою касаційного оскарження судового рішення заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 1272 Цивільного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також підставою касаційного оскарження вказує порушення судом норм процесуального права, зазначаючи, що в суді апеляційної інстанції справу вирішено неповажним складом суду; апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази 
(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
В касаційній скарзі заявником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року.
Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірного утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі.
Так, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 
від 31 березня 2025 року позов задоволено.
Визначено ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після  ОСОБА_4 .
Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 073,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 611 грн.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Постанова суду апеляційної інстанції підлягає примусовому виконання в частині стягнення судових витрат, проте заявник не надала доказів вчинення відповідачем дій щодо виконаннясудового рішення у відповідній частині(постанови про відкриття виконавчого провадження).
Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити виконання судового рішення, якщо воно не підлягає примусовому виконанню.
Верховний Cуд звертає увагу заявника, що постанова суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову не підлягає примусовому виконанню, тому відсутні правові підстави для зупинення виконання судового рішення у відповідній частині.
Отже,касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенніклопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року.
Витребувати із Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області матеріали цивільної справи № 524/10119/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 
2025 року.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв 
І. М. Фаловська