Провадження № 3/742/737/26 
Єдиний унікальний № 742/3537/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді: Павлова В.Г.,
при секретарі судового засідання: Рубан Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, громадянина України, працюючого депутатом 8-го скликання Прилуцької районної ради Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

за участі:
прокурора: Однолько Ю.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи депутатом 8-го скликання Прилуцької районної ради Чернігівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
В порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2025 рік за формою, що визначається НАЗК.
Згідно з вимогами чинного законодавства, суб`єкт декларування зобов`язаний був подати зазначену щорічну декларацію до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2026 року. Проте, ОСОБА_1 подав таку декларацію лише 28 квітня 2026 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (порушення вимог фінансового контролю).
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що запізнення з подачею декларації не мало на меті приховування будь-яких статків чи умисного ігнорування вимог закону. Пропуск строку стався через об`єктивні проблеми зі здоров`ям, викликані отриманням військової травми (акубаротравми та ЗЧМТ), у зв`язку з чим він у березні 2026 року перебував спочатку на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», а згодом - на амбулаторному лікуванні. Через тривалий процес медичної реабілітації та погане самопочуття він не зміг вчасно надіслати електронний документ, однак одразу після покращення стану здоров`я заповнив і подав декларацію. Просив суд врахувати ці обставини та суворо його не карати.
Прокурор у судовому засіданні Однолько Ю.С. просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти штраф в мінімальній межі санкції статті.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та думку прокурора, суд дійшов таких висновків.
Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. 
Згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 як депутат місцевої ради є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, і відповідно до ст. 45 цього ж Закону зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати через офіційний веб-сайт НАЗК декларацію за минулий рік. Законом України № 3384-IX від 20.09.2023 обов`язки фінансового контролю було відновлено, і кінцевим строком подачі щорічних декларацій за 2025 рік було визначено 31 березня 2026 року включно.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 надіслав декларацію за 2025 рік 28.04.2026 року, тобто з порушенням строку фінансового контролю.
Оцінюючи наведені правопорушником причини пропуску строку та надані медичні довідки, суд зазначає, що за змістом закону поважними причинами несвоєчасного подання декларації можуть бути визнані лише обставини об`єктивного характеру, які створювали фізичну чи технічну неможливість виконання обов`язку протягом усього відведеного періоду. Суд бере до уваги факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 01.03.2026 по 09.03.2026 року та на амбулаторному лікуванні з 10.03.2026 по 20.03.2026 року внаслідок військової травми. Надані суду медичні документи підтверджують факт лікування ОСОБА_1 , однак не містять відомостей про втрату ним дієздатності, перебування у стані, який повністю виключав можливість користування електронними сервісами НАЗК або доручення виконання відповідних технічних дій іншій особі у передбачений законом спосіб.
Оскільки після завершення лікування (з 21 по 31 березня) та до кінця звітного періоду особа мала об`єктивну можливість подати декларацію, а загальна кампанія декларування тривала з 1 січня, зазначені обставини, хоч і мають високу особисту значущість та суттєво пом`якшують його відповідальність, з юридичної точки зору не є абсолютною непереборною силою, що повністю перешкоджала виконанню публічного обов`язку.
При цьому суд наголошує, що ОСОБА_1 є депутатом районної ради, тобто особою, якій виборці делегували повноваження представляти їхні інтереси. Статус депутата місцевої ради передбачає здійснення публічних функцій та покладає на особу обов`язок сумлінно виконувати вимоги антикорупційного законодавства, зокрема щодо своєчасного подання декларацій. Відтак, наведені труднощі зі здоров`ям, хоч і враховуються судом при визначенні стягнення, не можуть бути підставою для повного звільнення від відповідальності за неналежне виконання обов`язків фінансового контролю особою з таким високим публічним статусом.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, має формальний склад і вважається закінченим з моменту настання 1 квітня. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у самому факті несвоєчасного подання декларації без поважних причин, тому зазначене адміністративне правопорушення має формальний склад і є закінченим після спливу встановленого законом строку подання декларації. Таким чином, визнання вини правопорушником у сукупності з даними Реєстру декларацій повністю доводить наявність у його діях складу зазначеного проступку.
Винність ОСОБА_1 також підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 14.05.2026 року; постановою Прилуцької районної територіальної виборчої комісії № 78 від 04.09.2023 року про визнання обраним депутатом; витягом із Єдиного державного реєстру декларацій; медичними довідками КНП «Прилуцька ЦМЛ» та КНП «Прилуцька ЦРЛ».
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення складено 14.05.2026 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення правопорушення та дворічного строку з дня його вчинення, передбачених ч.4 ст.38 КУпАП.
При призначенні адміністративного стягнення суд керується вимогами ст. 33 КУпАП. Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суд визнає щире каяття, повне визнання вини, сприяння суду в з`ясуванні обставин справи, самостійне подання декларації до моменту складання протоколу, а також факт отримання військової травми та стан здоров`я. Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, наведені пом`якшуючі обставини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що декларацію подано до складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, є необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП.
Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із  ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
Керуючись ст.ст.23,33,40-1,172-6 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн 60 коп. судового збору. 
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя         В.Г. Павлов