УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/2477/26 Головуючий у 1-й інст. Луньова Д. Ю. 
Номер провадження №33/4805/1021/26
Категорія ч.1ст.483 МК України Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 04 травня 2026 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення 

встановила:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 04 травня 2026 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник митниці Кондратюк А.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, застосувавши до неї стягнення у відповідності до санкції статті. Зокрема зазначив, що в діях громадянки ОСОБА_1  наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.483 МК України, а вина останньої доведена матеріалами справи в повному обсязі. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 дотримані.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення митних правил № 0410/UA10100/25 від 03.11.2025 року, 06.05.2025 року о 09 год. 48 хв. ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товару а саме: легкового автомобіля, АUDI А5, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 10400 євро (або еквівалент 490 742,72 гривні за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України), через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення документів, а саме договору купівлі-продажу від 28.04.2025 № б/н, що містить неправдиві відомості щодо одержувача (покупця) та його дійсної вартості.
Доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України Житомирська митниця посилається на наступні докази. 
З попередньої митної декларації IM EE 25UA101020014499U9, вбачається що вантожоодержувач – ОСОБА_1 , декларант/представник – ФОП ОСОБА_2 , особа, відповідальна за фінансове врегулювання – ОСОБА_1 . Митниця в`їзду – Волинська митниця. Декларується легковий автомобіль АUDI А5, номер кузова  НОМЕР_1 . Загальна сума за рахунком – 10000 Євро.
З додаткової декларації IM 40 ДЕ № 25UA101020014945U68, що вантожоодержувач – ОСОБА_1 , декларант/представник – ФОП ОСОБА_2 , особа, відповідальна за фінансове врегулювання – ОСОБА_1 . Митниця в`їзду – Волинська митниця. Декларується легковий автомобіль АUDI А5, номер кузова  НОМЕР_1 . Загальна сума за рахунком – 10000 Євро.
З копії договору купівлі-продажу від 28.04.2025 № б/н, що фізична особа Shuth Jochen Dietmar, Marienst. 47, 56567 Neuwied, продав легковий автомобіль марки АUDI А5, номер кузова НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), АДРЕСА_1 за ціною 10 000 євро.
Також, Державною митною службою України на підставі застосування Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між ЄС та їх країнами-членами з одного боку, та Україною з іншого боку від 17.10.2025 року отримано відповідь на запит від митниці Литовської Республіки про те, що автомобіль марки АUDI А5, номер кузова  НОМЕР_1  згідно інформації отриманої від підприємства «Regita» Литовської Республіки тимчасово перебував на обліку та мав тимчасові реєстраційні посвідчення, в подальшому він був автоматично знятий із обліку. 
Також, Литовська сторона надала Житомирській митниці документи з системи «Regita» Литовської Республіки, які надавались при реєстрації зазначеного транспортного засобу, а саме договір купівлі-продажу від 08.03.2025 № б/н, декларацію придбання транспортного засобу від 05.05.2025 №345354522 та запит про надання послуг з реєстрації від 05.05.2025 №22895466 встановлено, що відправником (продавцем) товару, а саме, легкового автомобіля марки АUDI А5, номер кузова НОМЕР_1 , продавцем є Shuth Jochen Dietmar, Marienst. 47, 56567 Neuwied, одержувачем (покупцем) - фізична особа ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), АДРЕСА_2 . Також, згідно договору купівлі-продажу від 08.03.2025 № б/н вартість зазначеного товару 10400 євро.
Волинська митниця, відповідаючи на запит Житомирської митниці щодо надання копій документів, що стали підставою для переміщення через митний кордон України 06.05.2025 транспортного засобу АUDI А5, номер кузова  НОМЕР_1 , надала наступні копії документів, які надавались ОСОБА_6 при перетині митного кордону України: технічний паспорт на автомобіль марки АUDI А5, номер кузова  НОМЕР_1 , договір купівлі-продажу від 28.04.2025 р. (покупець – ОСОБА_1 , вартість автомобіля - 10000 євро), тимчасове свідоцтво про реєстрацію від 05.05.2025 р. № НОМЕР_2 транспортного засобу АUDI А5, номер кузова  НОМЕР_1 , власником, в якому зазначений ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ч.1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Згідно положень ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Так, відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Згідно з ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не надано та не здобуто доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 .. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, який здійснений на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що не спростовують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до судової практики Верховного Суду та положень Митного кодексу України, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МКУ, характеризується обов`язковою наявністю вини у формі прямого умислу. Тобто, особа, яка вчиняє переміщення товарів із приховуванням від митного контролю, повинна не лише усвідомлювати протиправний характер своїх дій та передбачати їх наслідки, а й бажати настання саме таких наслідків — свідомого та цілеспрямованого введення митного органу в оману шляхом надання завідомо неправдивих документів.
Адміністративна відповідальність за даною нормою закону виключається, якщо особа діяла добросовісно або помилялася щодо достовірності відомостей у документах, наданих третіми особами, за умови відсутності змови на фальсифікацію.
Як встановлено під час судового розгляду, автомобіль АUDI А5, номер кузова НОМЕР_1 спочатку було придбано Грибаном у ОСОБА_8 08.03.2025 р. за 10400 євро, а потім, як вбачається з пояснень сторони захисту, через виявлені недоліки повернено пану ОСОБА_9 , а 28.04.2025 р. вищезазначений автомобіль у пана Дейтмара придбаває за 10000 євро ОСОБА_1 .. 

Аналіз обставин справи та наданих пояснень повністю спростовує доводи митного органу про наявність у діях ОСОБА_1 умислу, спрямованого на приховування реальних обставин чи надання неправдивих відомостей.
Умисел завжди передбачає наявність матеріального мотиву — прагнення отримати незаконні преференції, пільги або ухилитися від сплати митних платежів. У даному випадку ОСОБА_1 від самого початку послідовно декларувала себе як єдиного та реального власника автомобіля. Оформлення тимчасових транзитних документів на ім`я ОСОБА_10 не давало жодних податкових чи митних переваг, а отже, будь-який мотив для обману чи приховування фактів був повністю відсутній.
Участь ОСОБА_10 у процесі оформлення мала виключно характер технічної та волонтерської допомоги. ОСОБА_1 вперше придбавала автомобіль за кордоном, не володіла мовою країни перебування та не мала жодної обізнаності в адміністративних процедурах Литви. 
ОСОБА_1 під час перетину кордону на Волинській митниці особисто надала митникам повний, несуперечливий пакет документів: договір купівлі-продажу на своє ім`я, свій закордонний паспорт, а також тимчасове свідоцтво на ім`я ОСОБА_11 . Така відкрита демонстрація документів виключає будь-яку спробу ввести митні органи в оману.
Також, ОСОБА_1 надала для митного оформлення транспортного засобу AUDI А5 (номер кузова НОМЕР_1 ) оригінал договору купівлі-продажу від 28.04.2025 р. — документ, який фактично був у її розпорядженні та підтверджував ціну придбання.
Посилання митного органу на наявність іншого договору купівлі-продажу цього ж автомобіля від 08.03.2026, укладеного раніше і за іншою ціною, не може автоматично визнаватися беззаперечним доказом неправдивості договору від 28.04.2025 р. 
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України та ст. 487 МКУ, обов`язок доказування вини покладається виключно на митний орган. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, згідно з принципом презумпції невинуватості, трактуються судом на користь особи, яка притягується до відповідальності. Обвинувачення чи притягнення до відповідальності не може ґрунтуватися на припущеннях митниці або суб`єктивному трактуванні цивільних угод.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, апеляційна скарга не містить та апеляційному суду не надано. 
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду, суд апеляційної інстанції не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 04 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя   Т.С.Рябенька