ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м.Харків Справа № 913/440/24
Провадження №16/913/440/24

За позовом першого заступника керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах:
позивача-1 – Луганської обласної державної адміністрації – Луганської обласної військової адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області
позивача-2 – Північно-східного офісу Держаудитслужби, м. Харків
до відповідача-1 – Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області
відповідача-2 – фізичної особи-підприємця Бровкіної Наталії Олександрівни, м. Дніпро
про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання – Марченко А. Є.
У засіданні брали участь:
від органу прокуратури (в режимі відеоконференції): прокурор Харківської обласної прокуратури Галушко Д.Ю., службове посвідчення № 072764 від 01.03.2023;
від позивача-1: представник не прибув;
від позивача-2: представник не прибув;
від відповідача-1 (в режимі відеоконференції): Мілоградський О. О., представник на підставі витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
від відповідача-2: представник не прибув, 

В С Т А Н О В И В :

Суть спору: перший заступник керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області (далі – прокурор) звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації – Луганської обласної військової адміністрації та Північно-східного офісу Держаудитслужби з позовом до відповідача-1 – Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, відповідача-2 – фізичної особи-підприємця Бровкіної Наталії Олександрівни про:
– визнання недійсним договору про закупівлю робіт за державні кошти № 47-П від 01.11.2021, укладеного між Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Бровкіною Наталією Олександрівною;
– стягнення з фізичної особи-підприємця Бровкіної Наталії Олександрівни на користь Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації 1 279 736,06 грн, а з Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації одержані ним за рішенням суду грошові кошти в сумі 1 279 736,06 грн стягнути в дохід держави.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації 03.09.2021 в електронній системі закупівель «Prozorro» опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів із закупівлі «ДК 021:2015:45215100-8 – Будівництво закладів охорони здоров`я» (Будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, місто Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон), ідентифікатор публічної закупівлі UA-2021-09-03-009925-c.
Очікувана вартість предмета закупівлі становила 14 130 381,72 гривень.
Тендерні пропозиції з метою участі у відкритих торгах подано двома суб`єктами господарювання: фізичною особою-підприємцем Бровкіною Наталією Олександрівною (далі – ФОП Бровкіною Н. О.) (тендерна пропозиція 13 291 690,40 грн) та фізичною особою-підприємцем Китай Яною Сергіївною (далі – ФОП Китай Я. С.) (тендерна пропозиція 14 087 823,34 грн).
Протоколом засідання тендерного комітету Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації № 249 від 13.10.2021, фізичну особу-підприємця Бровкіну Наталію Олександрівну обрано переможцем торгів, оскільки тендерна пропозиція визнана найбільш економічно вигідною та такою, що відповідає умовам тендерної документації та кваліфікаційним критеріям. 
У подальшому, між Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації (далі – замовник) та ФОП Бровкіною Н.О. (далі – підрядник) укладено договір № 47-П від 01.11.2021, за яким підрядник зобов`язується за рахунок замовника виконати вказані в п. 1.2 договору роботи (будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, місто Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон), а замовник зобов`язується прийняти результат цих робіт та сплатити підряднику вартість виконаних робіт. 
Як вказує прокурор, рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.06.2024 № 70/80-р/к у справі № 4/01-37-23, визнано, що ФОП Бровкіна Н. О. та ФОП Китай Я.С. вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час їх участі у процедурі публічної закупівлі UA-2021-09-03-009925-c, проведеної з використанням електронної системи закупівель «Prozorro» Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації на закупівлю робіт «ДК 021:2015:45215100-8 – Будівництво закладів охорони здоров`я» (Будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, місто Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон)» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» – UA-2021-09-03-009925-c).
В обґрунтування позову, прокурор стверджує, що узгодивши свою поведінку та тендерні пропозиції, ФОП Бровкіна Н. О. та ФОП Китай Я.С. порушили принцип добросовісної конкуренції, який встановлено ЗУ «Про публічні закупівлі», тим самим спотворили результати торгів, що призвело до закупівлі робіт за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендеру її видимості, наслідком чого стало нівелювання мети публічної закупівлі – отримання робіт з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу бюджетних коштів для цього. Прокурор зазначає, що на момент проведення відкритих торгів та укладання договору, відповідач-2 мала умисел на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. 
З посиланням на приписи ст.ст. 203, 215, 228 Цивільного кодексу України, прокурор вважає договір укладеним без додержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, який порушує економічні засади здійснення закупівель, робіт і послуг за державні кошти та таким, що підлягає визнанню недійсним.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 справу передано на розгляд судді Шеліхіній Р. М.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.11.2024 підтверджено підстави представництва першим заступником керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі Луганської обласної державної адміністрації – Луганської обласної військової адміністрації та Північно-східного офісу Держаудитслужби із заявленими позовними вимогами; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.12.2024 о 14 год 00 хв.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.11.2024 провадження у справі №913/440/24 зупинено до закінчення розгляду Верховним Судом справи №913/279/23 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту такої постанови.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.03.2026 поновлено провадження в справі № 913/440/24. Підготовче засідання призначено на 20.03.2026 об 11 год 30 хв.
10.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву без номеру від 09.03.2026, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.
Відповідач зазначає, що 03.09.2021 Департаментом в електронній системі закупівель Prozorro оголошено відкриті торги щодо закупівлі робіт з будівництва Луганської обласної клінічної лікарні (ідентифікатор закупівлі UA-2021-09-03-009925-с) з очікуваною вартістю 14130 381,72 грн. У торгах взяли участь два учасники – ФОП Бровкіна Н.О. та ФОП Китай Я.С. Найбільш економічно вигідною визначено пропозицію ФОП Бровкіної Н.О. у розмірі 13 291 690,40 грн, яку тендерним комітетом визнано переможцем (протокол №249 від 13.10.2021).
За результатами процедури закупівлі 01.11.2021 між сторонами укладено договір №47-П на виконання проектних робіт. Частину робіт виконано та прийнято замовником без зауважень, що підтверджується актом виконаних робіт від 28.12.2021 на суму 1 279 736,06 грн. Другий етап робіт (проектні роботи (стадія ескізний проект), візуалізація проектних рішень основних фасадів, інтер`єрів основних та типових приміщень) згідно договору та календарного плану (строк виконання до 01.04.2022) був виконаний відповідачем-2 на 80%, подальше виконання робіт було призупинено у зв`язку з початком збройної агресії Російської Федерації.
Відповідно до пункту 9.1. договору термін його дії сторонами було визначено до 31.12.2022, однак додатковою угодою № 2 від 30.12.2022 до договору № 47-П від 01.11.2021 його дію було подовжено до 31.12.2023. Станом на 01.01.2024 договір на виконання проектних робіт № 47-П від 01.11.2021 припинив свою дію.
Представник відповідача-2 зазначає, що рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.06.2024 встановлено вчинення ФОП Бровкіною Н.О. та ФОП Китай Я.С. антиконкурентних узгоджених дій під час участі у вказаній закупівлі, за що на них накладено штраф.
Разом з тим представник відповідача-2 вважає, що сам факт такого порушення не є підставою для визнання договору недійсним відповідно до ч. 3 ст. 228 ЦК України, оскільки позивачем не доведено наявності умислу сторін укласти правочин з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, а також не доведено заподіяння державі майнової шкоди.
Представник відповідача-2 також посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23, щодо застосування положень ч. 3 ст. 228 ЦК України.
З огляду на викладене представник відповідача-2 просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
19.03.2026 від виконувача обов`язків керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання № 52-56вих-26 від 19.03.2026 про зупинення провадження у справі №913/440/24 до закінчення розгляду Великою Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Верховного Суду від 24.02.2026 справу №910/20111/23 передано на розгляд Великої Палати у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми щодо застосування ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, що має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Прокурор зазначає, що спірні правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у справі № 910/20111/23, оскільки стосуються визнання недійсними договорів у сфері публічних закупівель та застосування спеціальних наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України.
Прокурор наголошує, що вирішення вказаної правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду матиме суттєве значення для правильного вирішення цієї справи, а також для забезпечення єдності судової практики у подібних правовідносинах.
З огляду на викладене, з посиланням на п. 7 ч. 1 ст. 228 та п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, прокурор просить зупинити провадження у справі до закінчення розгляду справи № 910/20111/23 Великою Палатою Верховного Суду.
У судове засідання 20.03.2026 прибув прокурор та в режимі відеоконференції представник відповідача-1.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про зупинення провадження в справі, представник відовідача-1 не заперечував щодо його задоволення.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.03.2026 клопотання виконувача обов`язків керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області № 52-56вих-26 від 19.03.2026 про зупинення провадження у справі №913/440/24 задоволено. Провадження у справі №913/440/24 зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.
Судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2026 справу № 910/20111/23 повернуто відповідній колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду. Повний текст цієї ухвали було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.04.2026.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.04.2026 поновлено провадження в справі № 913/440/24. Підготовче засідання призначено на 01.05.2026 об 11 год 15 хв.
27.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача-2 надійшла заява № 27/04 від 27.04.2026, в якій просить провести розгляд справи № 913/440/24 без участі відповідача-2.
У судове засідання 01.05.2026 прибув прокурор та в режимі відеоконференції представник відповідача-1, які надали усні пояснення в справі.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.05.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, починаючи з 28.05.2026 по 26.06.2026 (включно). Підготовче судове засідання відкладено на 01.06.2026 об 11 год 30 хв.
У судове засідання 01.06.2026 в режимі відеоконференції прибув прокурор та представник відповідача-1, які надали усні пояснення в справі.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.07.2026 об 11 год 00 хв.
01.07.2026 від прокуратури через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання без номеру від 30.06.2026 про зупинення провадження у справі №913/440/24 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/7314/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення.
Клопотання обґрунтоване тим, що предметом спору в цій справі є визнання недійсним договору про публічну закупівлю та застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України, у зв`язку з вчиненням учасником закупівлі антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру.
Прокурор зазначає, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2026 справу № 910/7314/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми щодо застосування ч. 3 ст. 228 ЦК України у спорах про визнання недійсними договорів, укладених за результатами публічних закупівель, проведених із порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.
На думку прокурора, правовідносини у справі № 910/7314/23 є подібними до правовідносин у справі № 913/440/24, оскільки в обох справах позовні вимоги ґрунтуються на застосуванні ч. 3 ст. 228 ЦК України як підстави для визнання недійсними правочинів, що суперечать інтересам держави і суспільства.
Прокурор посилається на п. 7 ч. 1 ст. 228 та п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, відповідно до яких суд має право зупинити провадження у справі у разі перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах до закінчення такого перегляду.
Також прокурор зазначає, що майбутній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/7314/23, можливо, матиме істотне значення для правильного вирішення цього спору та забезпечення єдності судової практики щодо застосування ч. 3 ст. 228 ЦК України, у зв`язку з чим просить суд зупинити провадження в справі до завершення касаційного перегляду зазначеної справи Великою Палатою Верховного Суду та оприлюднення повного тексту відповідної постанови.
Представник відповідача-1 у судовому засіданні 01.07.2026 зазначив, що відсутні докази прийняття справи до розгляду. Крім того, вказав, що протягом останнього часу Велика Палата неодноразово висловлювала свою думку щодо застосування ч. 3 ст. 228 ЦК України, результатом чого судами напрацьована усталена практика розгляду справ, тотожних даній справі.
Вислухавши прокурора та представника відповідача-1, суд вирішив залишити клопотання без задоволення, з огляду на наступне.
Пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України передбачено можливість суду за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-31 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.
Станом на момент розгляду клопотання відсутні відомості про прийняття Великою Палатою Верховного Суду до розгляду справи № 910/7314/23 або про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верхового суду. Крім того, прокуратурою не надано доказів того що, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 30.06.2026 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 910/7314/23. Станом на момент розгляду цієї справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про оприлюднення зазначеної ухвали, а тому суд позбавлений можливості перевірити факт прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/7314/23 до розгляду. Отже, на цей час відсутні достатні процесуальні підстави вважати, що справа перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду.
Крім того, справа № 913/440/24 перебуває на стадії розгляду по суті. Підстава, на яку посилається прокурор, а саме п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, до переліку таких підстав не належить, а тому не може бути застосована після переходу суду до розгляду справи по суті.
За таких обставин підстави для зупинення провадження у справі відсутні, у зв`язку з чим клопотання прокурора про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.
У судове засідання 01.07.2026 в режимі відеоконференції прибув прокурор та представник відповідача-1, які надали усні пояснення в справі.
У судовому засіданні 01.07.2026 оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення.

У зв`язку з наявністю в усіх сторін спору Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», направлення процесуальних документів суду здійснювалось до їх Електронних кабінетів в підсистемі ЄСІТС.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суд повідомив сторін по справі належним чином про розгляд справи в суді.
Відповідач-1 правом, передбаченим ст. 165 ГПК України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, разом з тим, забезпечив явку свого представника в судових засіданнях, який заперечував проти задоволення позову.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.09.2021 Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації в електронній системі закупівель «Prozorro» опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів із закупівлі «ДК 021:2015:45215100-8 – Будівництво закладів охорони здоров`я» (Будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, місто Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон), ідентифікатор публічної закупівлі UA-2021-09-03-009925-c. Очікувана вартість предмета закупівлі становила 14 130 381,72 гривень. Кінцевий строк подання тендерних пропозицій 02 жовтня 2021 року 16:00.
Тендерні пропозиції з метою участі у відкритих торгах подано двома суб`єктами господарювання: фізичною особою-підприємцем Бровкіною Наталією Олександрівною (далі – ФОП Бровкіною Н. О.) (тендерна пропозиція 13 291 690,40 грн) та фізичною особою-підприємцем Китай Яною Сергіївною (далі – ФОП Китай Я. С.) (тендерна пропозиція 14 087 823,34 грн).
11.10.2021 відбулося засідання тендерного комітету Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом № 248, на якому прийнято рішення продовжити строк розгляду поданої тендерної пропозиції ФОП «Бровкіна Наталія Олександрівна» (код ЄДРПОУ 2819708985) із сумою 13 291 690,40 грн по об`єкту: «Будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська обл., Сєвєродонецький район, м. Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон» до 20 робочих днів з дня визначення її пропозиції найбільш економічно вигідною, у зв`язку з тим що предмет закупівлі має складний та спеціалізований характер, на підставі частини 10 ст. 29 Закону України «Про публічні закупівлі».
13.10.2021 відбулося засідання тендерного комітету Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом № 249, на якому прийнято рішення визначити переможцем тендеру на закупівлю робіт по об`єкту: «Будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська обл., Сєвєродонецький район, м. Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон» ФОП «Бровкіна Наталія Олександрівна» (код ЄДРПОУ 2819708985) із сумою 13 291 690,40 грн.
13.10.2021 в електронній системі публічних закупівель «Рrozorro» опубліковано повідомлення про намір укласти договір з переможцем процедури закупівлі.
01.11.2021 між Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації (замовник) та фізичною особою-підприємцем Бровкіною Наталією Олександрівною (підрядник) укладено договір № 47-П.
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених договором, підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати вказані в п. 1.2. проектні роботи, а замовник зобов`язується прийняти результат цих робіт і сплатити підряднику вартість виконаних робіт.
Згідно п. 1.2. договору найменування проектних робіт: «Будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська обл., Сєвєродонецький район, м. Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон» (ДК 021:2015:45215100-8 (Будівництво закладів охорони здоров`я).
Ціна предмету договору визначається на підставі договірної ціни за результатами, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), розрахованої відповідно до вимог ДСТУ Б.Д.1.1-7:2013 (зі змінами). Договірна ціна є динамічною і складає 13 291 690,40 грн без ПДВ (п. 2.1 договору).
Термін виконання робіт за договором – 01.12.2022, з правом дострокового виконання робіт (п. 3.1.1. договору).
Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2022, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами усіх зобов`язань за цим договором (п. 9.1. договору).
28.12.2021 між Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Бровкіною Наталією Олександрівною укладено додаткову угоду № 1 до договору на виконання проектних робіт № 47-П від 01.11.2021, якою сторони внесли зміни до договору на виконання проектних робіт № 47-П від 01.11.2021.
Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди № 1 пункт 2.1. договору на виконання проектних робіт № 47-П від 01.11.2021 викладено в новій редакції:
«Ціна предмету договору визначається на підставі договірної ціни за результатами процедури спрощеної закупівлі, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), розрахованої відповідно до вимог ДСТУ Б.Д.1.1-7:2013 (зі змінами). Договірна ціна є динамічною і складає 13 291 690,40 грн без ПДВ, у тому числі:
на 2021 рік – 1 279 736,06 грн без ПДВ;
на 2022 рік – 12 011 954,34 грн без ПДВ».
28.12.2021 в електронній системі публічних закупівель «Рrozorro» опубліковано повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю.
Згідно з інформацією, розміщеною в Єдиному вебпорталі використання публічних коштів (https://spending.gov.ua), сума сплачених замовником коштів за договором від 01.11.2021 № 47-П становить 1 279 736,06 грн, які перераховані на підставі розрахункового документа від 28.12.2021 № 1200, що також підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області від 26.09.2024 № 07-04-1-06/2992.
30.12.2022 між Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Бровкіною Наталією Олександрівною укладено додаткову угоду № 2 до договору на виконання проектних робіт № 47-П від 01.11.2021, якою сторони внесли зміни до договору на виконання проектних робіт № 47-П від 01.11.2021.
Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди № 2 пункт 3.1.1. договору на виконання проектних робіт № 47-П від 01.11.2021 викладено в новій редакції:
«Термін виконання робіт за договором – 31.12.2023, з правом дострокового виконання робіт».
Згідно п. 3 додаткової угоди № 2 пункт 9.1. договору № 47-П від 01.11.2021 також викладено в новій редакції:
«Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2023, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами усіх зобов`язань за цим договором».
30.12.2022 в електронній системі публічних закупівель «Рrozorro» опубліковано повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю.
У подальшому, рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.06.2024 № 70/80-р/к у справі № 4/01-37-23, визнано, що ФОП Бровкіна Наталія Олександрівна та ФОП Китай Яна Сергіївна вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час їх участі у процедурі публічної закупівлі, проведеної з використанням електронної системи закупівель «Prozorro» Департаментом будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації на закупівлю «ДК 021:2015:45215100-8 – Будівництво закладів охорони здоров`я» (Будівництво Луганської обласної клінічної лікарні за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, місто Сєвєродонецьк, 81 мікрорайон)» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» – UA-2021-09-03-009925-c).
За порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії, на фізичну особу-підприємця Бровкіну Наталію Олександрівну накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у листі від 24.09.2024 № 70-02/3348е повідомило, що рішення Адміністративної колегії не оскаржувалось. Документи про сплату в добровільному порядку фізичною особою-підприємцем Бровкіною Наталію Олександрівною штрафу, накладеного рішенням № 70/80-р/к до Відділення не надходили.
Отже, Адміністративна колегія Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановила, що поведінка відповідача-2 є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, заборонених відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Прокурор зазначає, що укладений за результатами процедури закупівлі договір № 47-П від 01.11.2021, підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 і ч. 3 ст. 228 ЦК України, як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу однієї сторони – фізичної особи-підприємця Бровкіної Наталії Олександрівни, а одержані нею 1 279 736,06 грн за цим правочином повинні бути повернуті Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації як іншій стороні договору, а отримані останнім за рішенням суду кошти повинні бути стягнуті в дохід держави, звернувся до суду з відповідним позовом.
Крім того, представник відповідача-1 у судовому засіданні зазначив про відсутність доказів у прокурора в обґрунтування вини щодо стягнення грошових коштів в якості односторонньої реституції.
Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України, а правові наслідки недійсності правочину – статтею 216 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин).
За змістом ч. 3 ст. 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Таким чином, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. 
Поряд з цим суд зауважує, що у законодавстві відсутнє чітке визначення поняття «інтерес» та поняття «інтерес держави і суспільства», як і відсутні законодавчо закріплені єдині критерії, принципи, засади їх визначення. Втім поняття «інтерес» є ширшим, адже охоплює, наприклад, «охоронюваний законом інтерес», «публічний інтерес», «суспільний інтерес» тощо.
У рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» навів мотиви, згідно з якими інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Поняття «інтереси держави» має невизначений зміст, і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави – це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.
У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 дано визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес»: у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова) означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Наявність наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.
19.12.2025 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати касаційного господарського суду у справі № 922/3456/23 за результатами розгляду касаційних скарг ухвалив постанову, в якій дійшов наступних висновків:
«Щодо підстав для застосування до спірних відносин ч. 3 ст. 228 ЦК України.
64. Згідно з цією нормою у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави».
«Щодо правової природи наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України.
66. Стягнення всього отриманого за недійсним правочином у дохід держави є конфіскацією, яка за своєю правовою природою не є цивільно-правовим інститутом. У первісній редакції ЦК, який набув чинності 01.01.2004, такої норми не існувало. Однак Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02.12.2010 ст. 228 була доповнена ч. 3, присвяченою недійсності правочинів, що не відповідають інтересам держави і суспільства, його моральним засадам».
« 74. Вирішуючи питання щодо застосування ч. 3 ст. 228 ЦК суд має враховувати що санкції, передбачені ч. 3 ст. 228 ЦК, ч. 1 ст. 208 ГК є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства».
« 76. Застосування наслідків, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК є втручанням держави у право власності приватних осіб. Тому підлягає застосуванню ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до зазначеної статті кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».
« 93. Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі № 922/1391/18 вказав, що здійснивши правовий аналіз ч. 3 ст. 228 ЦК можна дійти висновку, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
94. Отже, для застосування приписів ч. 3 ст. 228 ЦК прокурор у цій справі мав довести, що сам правочин (придбання світильників комунальним підприємством) за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства. Втім, прокурор цього не доводив, стверджував про порушення правил конкуренції, які мали місце під час проведення закупівлі».
« 100. Об`єднана палата вважає, що враховуючи конфіскаційний характер санкції, передбаченої ч. 3 ст. 228 ЦК, який суд не може змінити, як і зменшити розмір, ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції».
« 105. Враховуючи викладене, Об`єднана палата уточнює висновки, що містяться у постановах від 13.11.2024 у справі № 911/934/23, від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23, а також інших постановах колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування ч. 3 ст. 228 ЦК, таким чином:
При визначенні підстав для застосування ч. 3 ст. 228 ЦК, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо)».
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно із ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 236 ГПК України суд враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі № 922/3456/23, оскільки правовідносини у справах є подібними щодо застосування ч. 3 ст. 228 ЦК України у спірних правовідносинах з огляду на предмет та правові підстави позову (визнання недійсним договору, стягнення коштів на підставі ч. 3 ст. 228 ЦК України).
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі статтями 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд зазначає, що прокурор у цій справі не довів, що оспорюваний правочин за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства. Прокурор обґрунтовував свої доводи виключно рішенням Антимонопольного комітету України. Лише сам встановлений рішенням АМК факт вчинення відповідачем-2 порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі не є підставою для визнання договору № 47-П від 01.11.2021 недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. 
Отже, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкуренції та погіршенням майнового становища держави, що виключає можливість кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним є встановлення того, що його зміст або мета вчинення завідомо суперечать інтересам держави і суспільства. Оскільки таких обставин у цій справі прокурором не доведено, правові підстави для визнання спірного правочину недійсним відсутні.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
З огляду на викладене, правові підстави для визнання оспорюваного правочину недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України та застосування наслідків його недійсності відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
При зверненні до суду з позовом Луганською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 17 779,23 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 898 від 07.11.2024.
З урахуванням статті 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 17 779,23 грн покладаються на Луганську обласну прокуратуру.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.
2. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 17 779,23 грн покласти на Луганську обласну прокуратуру.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано – 02.07.2026.

Суддя Ріта ШЕЛІХІНА