П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/14749/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Тетяна Олександрівна 
Суддя-доповідач - Томчук А.В. 
13 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Томчука А.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Савицької Н.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (далі - ГУ ДПС, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.05.2025 №0098952406 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 673 812,22 грн., від 16.05.2025 №0099132406 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 56 150,78 грн., від 16.05.2025 №0099142406 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 2 768 807,50 грн., від 16.05.2025 №0098982406 про застосування штрафної санкції у сумі 1 020 грн., вимогу від 16.05.2025 №0099002406 про сплату боргу із єдиного внеску у сумі 344 941,25 грн., рішення від 16.05.2025 №0099062406 про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску у сумі 79 026,72 грн.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
03 березня 2026 року представник позивача подав до суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи, проведення якої просив доручити Київському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».
04 березня 2026 року представник відповідача подав до суду заперечення на клопотання про призначення судово-економічної експертизи.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року клопотання ФОП ОСОБА_1 про призначення економічної експертизи у справі №240/14749/25 задоволено частково. Призначено у справі економічну експертизу, проведення якої доручено Київському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». На вирішення експертизи поставлено п`ять запитань щодо документального підтвердження висновків акта перевірки, переліку господарських операцій, розміру витрат, арифметичного розрахунку податкових зобов`язань та розміру ПДФО і військового збору. Зупинено провадження у справі до одержання судом результатів експертизи.
Прийняте рішення суд мотивував тим, що для всебічного та повного розгляду справи, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору по суті, потрібні спеціальні знання, а з огляду на складність спору необхідно призначити судову економічну експертизу. Суд також зазначив про неможливість та недоцільність подальшого розгляду справи до проведення судової економічної експертизи.
В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року про призначення судово-економічної експертизи у справі №240/14749/25, а справу направити для продовження слухання в суд першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що зі змісту клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи не зрозуміло, з чим саме не погоджується ФОП ОСОБА_1 , оскільки позивачем не наведено достатніх аргументів необхідності застосування спеціальних знань під час надання оцінки висновкам акта планової виїзної перевірки. 
Апелянт зазначає, що контролюючим органом до відзиву на позовну заяву було надано розрахунок у розрізі порушень із сумами до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у якому чітко міститься перелік заниження доходів/завищення витрат по окремих операціях, сум заниження доходів/завищення витрат, сум заниження податкових зобов`язань та штрафних санкцій, проте цей доказ був повністю проігнорований судом першої інстанції.
Крім того, апелянт зазначає, що зміст клопотання свідчить про те, що позивач фактично просить провести повторну перевірку за межами податкового контролю, тоді як судова експертиза не є формою аудиту актів державних органів, а експерт не наділений повноваженнями контролюючого органу щодо перевірки правильності нарахування податків у повному обсязі. Посилаючись на пункт 1.1 глави 1 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, апелянт зазначає, що вирішення питань, що належать до компетенції органів державного фінансового та податкового контролю, не належить до завдань економічної експертизи.
ФОП ОСОБА_1 не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт перевірки від 04 квітня 2025 року №7240/06-30-24-07/ НОМЕР_1 .
Під час проведення перевірки ГУ ДПС направлено ФОП ОСОБА_1 запити про надання інформації та її документального підтвердження: від 10.03.2025 №7748/6/06-30-24-07 (отримано 10.03.2025), від 19.03.2025 №8636/6/06-30-24-07 (отримано 21.03.2025), від 24.03.2025 №9079/6/06-30-24-07 (отримано 24.03.2025).
Станом на 21.03.2025 (останній день перевірки) ФОП ОСОБА_1 не надано для проведення перевірки частину запитуваних документів, про що складено акти про ненадання документів у повному обсязі від 18.03.2025 №177/06-30-24-07/ НОМЕР_1 та від 21.03.2025 №210/06-30-24-07/ НОМЕР_1 .
На підставі акта перевірки ГУ ДПС прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.05.2025: №0098952406 (ПДФО - 673 812,22 грн), №0099132406 (військовий збір - 56 150,78 грн), №0099142406 (ПДВ - 2 768 807,50 грн), №0098982406 (штрафна санкція - 1 020 грн); вимогу від 16.05.2025 №0099002406 (єдиний внесок - 344 941,25 грн); рішення від 16.05.2025 №0099062406 (штрафні санкції за донарахування єдиного внеску - 79 026,72 грн).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
06 січня 2026 року здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справу передано на розгляд судді Окис Т.О.
03 березня 2026 року представник позивача подав клопотання про призначення судово-економічної експертизи.
04 березня 2026 року представник відповідача подав заперечення на клопотання про призначення експертизи.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року клопотання позивача задоволено частково, призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи.
Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта.
Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.
Положеннями частини 1 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі) (частина 3 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною 5 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно з пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 січня 2013 року за № 1/22533, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.
Відповідно до пункту 3.3 Розділу ІІІ "Оформлення матеріалів для проведення експертиз (досліджень)" цієї Інструкції орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (далі – Рекомендації).
Пунктом 1.2 глави 1 розділу ІІІ "Економічна експертиза" Рекомендацій визначено орієнтовний перелік вирішуваних питань, які можуть бути поставлені на вирішення експерта. Подібні питання можуть бути поставлені за іншими видами податків та обов`язкових платежів.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи, послався на статтю 102 КАС України та зазначив, що для всебічного та повного розгляду справи, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору по суті, потрібні спеціальні знання, а з огляду на складність спору необхідно призначити судову економічну експертизу.
Колегія суддів враховує твердження апелянта про те, що зі змісту клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи не зрозуміло, з чим саме не погоджується ФОП ОСОБА_1 , оскільки позивачем не наведено достатніх аргументів необхідності застосування спеціальних знань під час надання оцінки висновкам акта планової виїзної перевірки. 
В той же час, питання щодо арифметичної правильності розрахунків, документальної обґрунтованості відображення в обліку господарських операцій можуть потребувати спеціальних економічних знань. 
Колегія суддів звертає увагу сторін, що окремі питання щодо арифметичної правильності розрахунків та документальної обґрунтованості відображення операцій в обліку можуть бути предметом економічної експертизи за умови їх належного формулювання.
Водночас, сам по собі факт наявності розрахунку відповідача не виключає можливості призначення експертизи, якщо суд дійде обґрунтованого висновку про необхідність спеціальних знань для перевірки правильності такого розрахунку.
Ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що для всебічного та повного розгляду справи, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору по суті, потрібні спеціальні знання, а з огляду на складність спору необхідності призначення у справі судово-економічної експертизи.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статей 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Томчук А.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Савицька Н.В.