Справа №588/322/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.	
Номер провадження 33/816/1221/26 	Суддя-доповідач Клімашевська І. В. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Клімашевська І.В.,
з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Вдовіченка О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22 квітня 2026 року, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (трм) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до призначеного ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, приєднано невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 4 роки 9 місяців 25 днів згідно постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 06.02.2026 та остаточно визначено загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами на строк 7 років 9 місяців 25 днів.
Згідно постанови судді, ОСОБА_2 21.02.2026 о 20 год. 51 хв. у м. Тростянець, вул. Шевченка, 64 керував транспортним засобом Nissan Navara без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_2 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 22 квітня 2026 року як незаконну.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що співробітниками поліції свідки (поняті) при огляді та складанні протоколу не залучались, що є грубим порушенням чинного законодавства та є підставою для скасування постанови. Окрім того, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, так як до Тростянецької ЦРЛ він із співробітниками поліції прибув, але будучи діючим військовослужбовцем, він попрохав їх зачекати прибуття його безпосереднього начальника, але отримав відмову.
В судовому засіданні адвокат Вдовіченко О.Л. вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.
ОСОБА_2 в судове засідання для розгляду апеляційної скарги його захисника не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи належним чином, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотань про відкладення не подавав. 
З метою розгляду апеляційної скарги у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи та вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і у даному випадку його права на доступ до правосуддя, не є порушеними, оскільки положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, стосовно якої розглядається справа за ст. 130 КУпАП. Крім того, апеляційна скарга подана захисником, який в судовому засіданні присутній.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_2 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.02.2026; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було оглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, підтверджується зупинка транспортного засобу під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_2 , в якого, під час спілкування, працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд, на що останній спочатку погодився, виявивши бажання проїхати до медичного закладу, але після доставки його туди, відмовився від проходження огляду.
Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а просив співробітників поліції зачекати прибуття його безпосереднього начальника, то вони не заслуговують на увагу, оскільки згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 виявляє бажання проїхати до медичного закладу. Проте, після приїзду, останній відмовляється заходити до медичного закладу та повідомляє, що хоче, щоб до лікарні приїхав командир. Поліцейські чекали ( більше 25 хвилин), однак, ОСОБА_2 так і не погоджувався зайти до медичного закладу для проходження огляду і повідомляв, що буде чекати на приїзд командира. У зв`язку з цим, працівники поліції попередили, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснили наслідки такої відмови, а саме, складання протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП і як результат, все ж таки склади відносно останнього протокол за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.
При цьому, на спростовування апеляційних доводів, апеляційний суд звертає увагу, що п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, тобто, це не є правом особи, яка керує транспортним засобом, а є його обов`язком, який ОСОБА_2 виконано не було, за що передбачено адміністративну відповідальність.
До того ж, не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу порушення процедури огляду на стан сп`яніння, яка відбувалась у відсутність свідків (понятих).
Ч.2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
П.6 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку фіксація технічними засобами процедури огляду здійснювалась працівниками поліції та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, в даному випадку дії поліцейських під час проведення огляду відповідають вимогам ст.266 КУпАП.
При цьому, Інструкція з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, на яку посилався захисник в апеляційній скарзі, втратила чинність 07 листопада 2015 року. 
Апеляційним судом не встановлено у діях працівників поліції порушень вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а інших доводів , які б вказували на безпідставність складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі апелянтом не наведено.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 22 квітня 2026 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Клімашевська І. В.