Справа № 344/23444/25 
Провадження № 2/344/2639/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області 
в складі: головуючого–судді Антоняк Т.М.,
за участю секретаря Чабанюк Ю.Б.,
за участю сторін:
позивача ОСОБА_1 ,
позивача ОСОБА_2 ,
представника позивача ОСОБА_3 ,
третьої особи ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківськ справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Івано-Франківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Івано-Франківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до корінця ордеру на житлову площу в гуртожитку управління № 20, виданому ОСОБА_5 на право вселення з сім`єю в гуртожиток, вбачається, що квартира по АДРЕСА_1 перебуває не у приватній власності. Згідно довідки про склад сім`ї від 19.12.2025 року, виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Бистриця-4» про реєстрацію та склад сім`ї у будинку АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уповноважений власник, співвласник), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син).
Зазначено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад 20 років проживає за іншою адресою, а саме: по АДРЕСА_3 і включно по даний час у вказаному будинковолодінні не проживає, тому втратив право користування житлом, оскільки він більше як один рік відсутній у домоволодінні. 
Крім того, жодних особистих речей відповідача у спірній квартирі немає, на думку позивачів він втратив інтерес до даного житлового приміщення як до свого постійного проживання. Реєстрація ОСОБА_1 у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Дані обставини суттєво порушують та обмежують їх права як співнаймачів квартири, оскільки оплата за комунальні послуги (тепло, електроенергію, тощо) та створює для позивачів понесення додаткових витрат.
Оскільки відповідач добровільно звільнив житлове приміщення, наміру вселятись до квартири не має, не несе витрати по утриманню житла, то мало місце припинення відповідачем користування житловим приміщенням поза межами визначених законодавством строків, як це передбачено ст. 71 Житлового кодексу України.
Зважаючи на вищенаведене, позивачі просять визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_4 .
Позивачі та їх представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити позов.
Відповідач у судове засідання не прибув, належно повідомлявся про час і місце розгляду справи.
Представник третьої особи вказала, що рішення у даній справі не може вплинути на права та обов`язки Івано-Франківської міської ради, оскільки, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження у галузі житлово-комунального господарства не належать до відання міської ради.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Як слідує з матеріалів справи, згідно довідки про склад сім`ї від 19.12.2025 року, виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Бистриця-4» про реєстрацію та склад сім`ї у будинку АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уповноважений власник, співвласник), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син) (а.с. 15).
Згідно ордеру на житлову площу, ОСОБА_5 отримав у користування кімнату АДРЕСА_4 . Ордер виданий на зайняття житлової площі ОСОБА_5 та членами його сім`ї: ОСОБА_2 , 1952 р.н. (дружина), ОСОБА_1 , 1976 р.н. (син), ОСОБА_1 , 1980 р.н. (син) (а.с. 14).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).
Позивачі вказують, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад 20 років проживає за іншою адресою, а саме по АДРЕСА_3 і по даний час у квартирі не проживає, тому втратив право користування житлом, оскільки він більше як один рік відсутній у домоволодінні. Відповідач не бере участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг.
За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ст. 47 Конституції України, встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. 
Положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Статтею 7 3акону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 Житлового кодексу України), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 Цивільного кодексу України). 
Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексуУкраїни при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно до статті 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як вбачається з Акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб), складеного комісією у складі голови та членів ОСББ «Бистриця-4а» 11.02.2026, у ході обстеження виявлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , але не проживає там. Особистих речей не виявлено. Фізично він ніколи не проживав за вказаною адресою. Оплати за комунальні послуги не здійснював (а.с. 41).
Наведені обставини свідчать про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_4 .
Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. 
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд - 
У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено та підписано 11.05.2026 року.

Суддя Т.М. Антоняк