Справа № 723/2157/26
Провадження № 2-а/723/3484/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року м.Сторожинець
Сторожинецький районний суд 
Чернівецької області в складі: 

головуючого судді   Бужори В.Т.
при секретарі   Чікал І.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Комунального підприємства "Чернівецьке тролейбусне управління" про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Посилалась на те, що постановою контролер-інепектора комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» ОСОБА_2 №024485 від 13.05.2026 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штраф в розмірі 320 грн. за ст. 135 КУпАП за безквитковий проїзд, відсутність посвідчення, реєстрації проїзду, а також статті 41 Закону України «Про автомобільний транспорт» на транспортному засобу №504 маршруту № 1 о 8.30 годині 13.05.2026 року.
Доказам в справі про адміністративне правопорушення, як зазначено у наданому позивачу протоколі, є застосування технічного засобу для здійснення відеофіксації №140258 (не зазначена сертифікація даного засобу).
Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.
Зазначив, що він є пенсіонером як інвалід 2-гої групи, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 серія ААИ виданого Пенсійним Фондом України 23.07.2014 року ксерокопія якого додається. Як інвалід 2-гої групи він має право на пільговий проїзд у громадському транспорті. Тому заходячи в маршрутний тролейбус міста Чернівці він показав присутнім посвідчення інваліда.
Однак ствердження позивача про право на пільговий проїзд у громадському транспорті як інваліда 2-гої групи контролер-інспектор залишив поза увагою внаслідок чого виніс постанову, яка додана до заяви.
Під час звернення за роз`ясненням у Сторожинецький ЦНАП позивачу пояснили, що в місті Сторожинець відсутній громадський транспорт внаслідок цього немає необхідності у вирішенні питання про пільговий проїзд інвалідів.
Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням контролер-інспектора, вважає себе невинним, постанову №024485 від 13.05.2026 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.
Просить скасувати постанову контролер-інспектора комунального підприємства «Чернівецького тролейбусного управління» Требик Надії Іванівни №024485 від 13.05.2026 року, якою його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 320 грн. за ст. 135 КпАП України.
Ухвалою суду від 19.05.2026 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 10.06.2026 року.

Від представника відповідача Бушкевич О.А. до суду надійшов відзив, в якому зазначає, що позовна заява є не обгрунтованою та не підлягає задоволенню відповідно до наступного. 
Відповідно до ст. 38-1 закону України про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, транспортне обслуговування осіб з інвалідністю здійснюється на пільгових умовах.
Особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.
Згідно рішення Чернівецької міської ради №300/18 від 07.06.2022 р, в Чернівецькій міській територіальній громаді запроваджено автоматизовану систему обліку оплати проїзду в громадському міському пасажирському транспорті загального користування. Проїзд пільгових категорій населення здійснюється по транспортній картці «Пільгова».
Повідомляю суд, що Сторожинецька територіальна громада не уклала з Комунальним підприємством “Чернівецьке тролейбусне управління” договір про виготовлення та виплату компенсації за проїзд комунальним транспортом на маршрутах загального користування на території Чернівецької територіальної громади громадян, які мають право на пільги відповідно до законодавства.
Відповідно до вищезазначеного, позивач ОСОБА_1 повинен мати транспорту картку для валідації проїзду або провести оплату через банківську систему.
Згідно з письмовим поясненням контролера-інспектора ОСОБА_2 , о 08:30 останньою було виявлено, що пасажир на ім`я ОСОБА_1 у вищевказаному тролейбусі на моє прохання оплатити проїзд відмовився, оскільки являється пенсіонером. Контролером-інспектором було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 проживає м. Сторожинець, тому контролер повідомила останнього щодо правил оплати проїзду через валідацію, оскільки міським головою було затверджено чіткий порядок оплати проїзду через систему АСООП. Відповідно ОСОБА_1 повинен мати пільгову картку та здійснити валідацію, якої останній не мав.
Відповідно до вищевикладеного, оскільки громадянин ОСОБА_1 порушив правила оплати проїзду які зазначені в додатку №2 до рішення виконавчого комітету міської ради від 07.06.2022 року № 300/18, п. 3.2 валідація електронного квитка здійснюється пасажирами самостійно після входу до транспортного засобу, не чекаючи наступної зупинки, через валідатори карток шляхом піднесення носія електронного квитка до валідатора. Валідатор підтверджує успішну валідацію звуковим та світловим сигналом, тому було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за безквитковий проїзд. 
Всі вищевказані обставини підтверджується відео з бодікамери контролера ОСОБА_2 та письмовими поясненнями. 
Отже, доводи позивача, щодо неправомірності накладення штрафу є не обґрунтовані та нічим не підтвердженні.
Відповідно до вищезазначеного, вважає що контролер-інспектор Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління" Требик Надія Іванівна, правомірно винесла постанову № 024485 від 13 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за безквитковий проїзд.

26.05.2026 року позивач надіслав відповідь на відзив, в якій зазначив, що є інвалідом 2-гої групи, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 серія ААИ виданого Пенсійним Фондом України 23.07.2014 року, яке під час перевірки ним було надано контролеру і дана обставина визнана відповідачем, що його права регулюються Законом України «про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».
Зазначив, що відповідач у позові просить суд відмовити у задоволенні позову тому, що Сторожинецька територіальна громада не уклала з відповідачем договір про виготовлення (електронного квитка) та виплату компенсації за проїзд інвалідів Сторожинецької громади комунальним транспортом на маршрутах міста Чернівці, а на нього за бездіяльність цього органу влади покладають вину та притягують до адміністративної відповідальності.
Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Бушкевич О.А. в судове засідання не з`явився, надіслав в суд заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позовну заяву залишити без задоволення, а постанову №024485 від 13.05.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін з мотивів викладений у відзиві та письмових додаткових пояснень, не заперечував щодо винесення рішення у відсутності представника.
В додаткових письмових поясненнях представник відповідача Бушкевич О.А. зазначив, що АСООП передбачає можливість реєстрації оплати проїзду пасажирами за допомогою електронного квитка будь-якого з наявних типів, в тому числі транспортною картою “Громадською” “Студентською”, “Учнівською”, “Пільговою”, «Денний квиток», через QR-код, безконтактною банківською карткою або пристроєм підтримуються EMV картами.
Рішенням виконавчого комітету від 08.08.2023 р. № 524/16 (зі змінами) затверджено Порядок проведення компенсації за проїзд автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування на території Чернівецької міської територіальної громади окремих категорій громадян, які мають право на пільги відповідно до законодавства.
Вказаним Порядком визначено, що розмір компенсаційних виплат визначається для транспортних засобів, де встановлені автоматизовані системи оплати проїзду - в розмірі, який розраховується відповідно до кількості провалідованих транспортних карток «Пільгова», які зареєстровані в автоматизованій системі обліку оплати проїзду пасажирами пільгових категорій, шляхом їх множення на встановлений розмір вартості проїзду за 1 поїздку у міському пасажирському автомобільному транспорті загального користування в межах території Чернівецької міської територіальної громади.
Підтвердженням відповідного статусу окремих категорій громадян є посвідчення, видане відповідною установою, або пенсійне посвідчення, яке пред`являється громадянином особисто при посадці в транспортний засіб, та електронного квитка (персоніфікованої транспортної картки «Пільгова»), який відповідним чином провалідований - зареєстрований у автоматизованій системі оплати проїзду.
Відповідним Порядком визначено, що право на пільговий проїзд надається за наявності посвідчення встановленого зразка (чи довідки) та електронного квитка (персоніфікованої транспортної картки «Пільгова»), який відповідним чином провалідований - зареєстрований у автоматизованій системі обліку оплати проїзду; за наявності учнівського/студентського квитка та електронного квитка (транспортної картки «Учнівська»/«Студентська»), який відповідним чином провалідований - зареєстрований у автоматизованій системі обліку оплати проїзду.
Відповідно до вищевказаного, позивач ОСОБА_1 порушив порядок оплати проїзду, а тому контролер-інспектор Требик Н.І. правомірно винесла постанову № 024485 від 13 травня 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 135 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 1, 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Як було встановлено судом, згідно з оскаржуваною постановою №024485 за результатами проведеної контрольної перевірки транспортного засобу, №504 маршруту №1 в 08-30 годин виявлено правопорушення, а саме: безквитковий проїзд, у зв`язку з чим визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.135 КУпАП.
ОСОБА_1 має пенсійне посвідчення по інвалідності ІІ групи (загальне захворювання) довічно № 2417113914 Серії ААИ № 2527160.
Згідно норм статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.
Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.
Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.
Відповідно до ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.
Договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Безквитковий проїзд пасажира, в тому числі проїзд без реєстрації або компостування проїзного документа, а так само провезення без квитка дитини віком від семи до шістнадцяти років тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.135 КУпАП.
13.05.2026 року контролер-інспектором КПП «Чернівецького тролейбусного управління» Требик Н.І. винесено постанову №024485, відповідно до якої за результатами проведеної контрольної перевірки транспортного засобу №504 маршруту №1 в 08-30 годин виявлено правопорушення, а саме: безквитковий проїзд, у зв`язку з чим визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.135 КУпАП.
Згідно з статтею 135 КУпАП, безквитковий проїзд пасажира, в тому числі проїзд без реєстрації або компостування проїзного документа, а так само провезення без квитка дитини віком від семи до шістнадцяти років: у поїздах приміського, місцевого або дальнього сполучення - тягне за собою накладення штрафу в десятикратному розмірі від вартості проїзду; в міському транспорті - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості проїзду; в автобусі приміського або внутрішньорайонного сполучення - тягне за собою накладення штрафу в десятикратному розмірі від вартості проїзду; в автобусі міжміського і міжнародного сполучення та у міжміському електротранспорті - тягне за собою накладення штрафу в десятикратному розмірі від вартості проїзду; на суднах морського і внутрішнього водного транспорту - тягне за собою накладення штрафу в п`ятикратному розмірі від вартості проїзду.
Відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у:  виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту;  охороні здоров`я;  соціальному захисті;  забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю;  наданні пристосованого житла;  сприянні громадській діяльності.
Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.
Пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату). Порядок оформлення та видачі відповідних посвідчень іноземцям, які відповідно до закону мають право на пільги, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Частина 1 ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачає, що особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.
Пільгове перевезення осіб з інвалідністю здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України "Про транспорт".
Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті» від 17 січня 2017 року № 1812- VIII внесено зміни до законодавчих актів, що регулюють відносин з надання послуг пасажирським автомобільним та електричним транспортом загального користування. Зокрема, відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» чітко визначено, що пасажир зобов`язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - зареєструвати електронний квиток.
Законом України «Про міський електричний транспорт» визначено, що оплата транспортних послуг проводиться безпосередньо пасажирами та замовником. Право на користування транспортними послугами надає придбаний разовий квиток, закомпостований абонементний талон, проїзний квиток тривалого користування, картка, посвідчення або довідка, що дає право на пільговий проїзд згідно із законодавством, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - зареєстрований електронний квиток.
Рішенням виконавчого комітету від 08.08.2023 р. № 524/16 (зі змінами) затверджено Порядок проведення компенсації за проїзд автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування на території Чернівецької міської територіальної громади окремих категорій громадян, які мають право на пільги відповідно до законодавства.
Вказаним Порядком визначено, що розмір компенсаційних виплат визначається для транспортних засобів, де встановлені автоматизовані системи оплати проїзду - в розмірі, який розраховується відповідно до кількості провалідованих транспортних карток «Пільгова», які зареєстровані в автоматизованій системі обліку оплати проїзду пасажирами пільгових категорій, шляхом їх множення на встановлений розмір вартості проїзду за 1 поїздку у міському пасажирському автомобільному транспорті загального користування в межах території Чернівецької міської територіальної громади.
Підтвердженням відповідного статусу окремих категорій громадян є посвідчення, видане відповідною установою, або пенсійне посвідчення, яке пред`являється громадянином особисто при посадці в транспортний засіб, та електронного квитка (персоніфікованої транспортної картки «Пільгова»), який відповідним чином провалідований - зареєстрований у автоматизованій системі оплати проїзду.
Рішенням виконавчого комітету міської ради від 08.08.2023 р. № 525/16 (зі змінами) затверджено Порядок проведення компенсації за проїзд міським електричним транспортом окремих категорій громадян, які мають право на пільги відповідно до законодавства за рахунок коштів бюджету Чернівецької міської територіальної громади.
Відповідним Порядком визначено, що право на пільговий проїзд надається за наявності посвідчення встановленого зразка (чи довідки) та електронного квитка (персоніфікованої транспортної картки «Пільгова»), який відповідним чином провалідований - зареєстрований у автоматизованій системі обліку оплати проїзду; за наявності учнівського/студентського квитка та електронного квитка (транспортної картки «Учнівська»/«Студентська»), який відповідним чином провалідований - зареєстрований у автоматизованій системі обліку оплати проїзду.
Позивач 13.05.2026 року при проведенні контрольної перевірки транспортного засобу №504 маршруту №1 в 08.30 годин пред`явив контролеру-інспектору ОСОБА_2 пенсійне посвідчення по інвалідності ІІ групи (загальне захворювання) довічно № 2417113914 Серії ААИ № 2527160, що і є правом на пільговий період з урахуванням вищевказаних норм законодавства.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , за ст. 135 КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню.
Водночас, пунктом першим статті 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами. Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.135 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 135 КУпАП, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід скасувати та закрити провадження у справі.
За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Тому враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому необхідно скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення
Керуючись ст. 5-11, 13-16, 77, 120, 242-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Комунального підприємства "Чернівецьке тролейбусне управління" про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Скасувати постанову контролер-інспектора КПП «Чернівецького тролейбусного управління» Требик Н.І. №024485 від 13.05.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 135 КУпАП. 
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 135 КУпАП закрити в зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.  

СУДДЯ: