ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/10675/25 Головуючий в 1 інст.Холод Р.С. 
Провадження №33/807/554/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Єлисеєва С.С., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Єлисеєва С.С. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Згідно з постановою суду,  28 жовтня 2025 року, о 08-10 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA OKTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Оріхівське шосе, 14А у м. Запоріжжі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку: на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 6820» (результат – 0,47 ‰), з результатом не погодився. 
У подальшому, ОСОБА_1 у медичному закладі відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Єлисеєв С.С. просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, що підтверджується роздруківкою з зафіксованими результатами алкотестера та відеозаписами, а тому фабула адміністративного правопорушення вказана не вірно, оскільки на думку апелянта ОСОБА_1 не було порушено п.2.5 ПДР України, а порушення п.2.9а ПДР України не інкримінується.
Більш того, в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, що зафіксовано на відеозаписі.
З огляду на це, в протоколі не вірно зазначена фабула адміністративного правопорушення. а саме що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також безпідставно зазначено про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у висновку лікаря закладу охорони здоров`я.
Разом з тим, до матеріалів справи долучено тест та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких убачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат тесту 0,70 ‰, та від підпису особа, що тестується, відмовилась.
Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Крім того, в протоколі зазначена невірна фабула адміністративного правопорушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснуванням достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпції факту.
Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Єлисєєва С.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. При цьому, захисник-адвокат Єлисєєв С.С. просив, у випадку залишення апеляційної скарги без задоволення, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496351 від 28 жовтня 2025 року, з якого убачається, що 28 жовтня 2025 року о 08-10 годині, у м.Запоріжжі, вул.Оріхівське шосе, 14-а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA OKTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку: на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 6820» (результат – 0,47 ‰), з результатом не згоден. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР України. Про повторність попереджений, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП; 
- у роздруківці тесту газоаналізатору Alcotest 6820, тест №3931, проведений 28 жовтня 2025 року о 08-23 годині, результат тесту 0,47‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення обличчя. Огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. В результатах огляду на стан сп`яніння зазначено – проба позитивна, 0,47 ‰. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився, що підтверджується його підписом;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 жовтня 2025 року;
- у висновку КНП «ОКЗПД та СЗХ» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 жовтня 2025 року №7875, згідно з яким ОСОБА_1 від повного медичного огляду відмовився;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14 травня 2014 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Зазначені докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №24 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Гулівця В., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби з охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху, 28 жовтня 2025 року о 08-10 годині, за адресою: м.Запоріжжя, Комунарський район, Оріхівське шосе,14-а, на підставі п.7 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб «SKODA OKTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є діючим військовослужбовцем.
Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 6820», на що водій відповів згодою. Тест №3931, результат позитивний – 0,47 ‰, з результатом не згоден.
Водію було запропоновано пройти повний медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП «ОКЗПНД та СХЗ» ЗОР, на що водій погодився. По прибуттю в медичний заклад водій ОСОБА_1 відмовився проходити повний медичний огляд. Висновок лікаря-нарколога №7875 - відмова від проходження огляду. 
Відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол ЕПР1 №496351 за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення п.2.5 ПДР України.
Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом безпечного паркування транспортного засобу без порушення ПДР України. Про повторність попереджений, посвідчення водія не вилучалось (ДІЯ), тимчасовий дозвіл не видавався.
Подія зафіксована на нагрудний мобільний персональний відео реєстратор Motorola Solutions VB400, 471852.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, 25 листопада 2025 року на адресу суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Єлисеєва С.С. надійшло клопотання про закриття провадження по справі. У вказаному клопотанні останній зазначив, що законодавцем чітко розмежовується порушення ПДР, за якими наступає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП: 1) керування транспортним засобом в стані сп`яніння ( п. 2.9.а ПДР); 2) відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 ПДР).
Відмову від проходження огляду на стан сп`яніння можна було б кваліфікувати за умови, що ОСОБА_1 відмовився б від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці, і в медичному закладі у лікаря-нарколога.
ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в закладі охорони здоров`я, де у лікаря-нарколога пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
Враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно викладено фабулу адміністративного правопорушення, зокрема зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, наведене є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
У судові засідання, призначені на 10 грудня 2025 року та 06 лютого 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. 
У судовому засіданні захисник Єлисеєв С.С. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у письмовому клопотанні.
При апеляційному розгляді справи особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисник – адвокат Єлисєєв С.С. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Єлисєєва С.С., та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Зокрема, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.
З наявних матеріалів справи в т.ч. з відеозапису події убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «SKODA OKTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме виявлені такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, на що останній погодився. Огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду – 0,47 ‰. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився. Далі, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній погодився. 
Працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Далі, вказаним відеозаписом зафіксовано, що після доставки ОСОБА_1 до медичного закладу, лікар-нарколог провів його візуальний огляд, надав продути спеціальний технічний прилад Драгер, та надав ОСОБА_1 одноразовий стаканчик та запропонував надати біологічний матеріал (сечу) для дослідження, ОСОБА_1 надав біологічний матеріал, проте перед початком проведення дослідження, медична сестра зазначила про те, що температура біологічного матеріалу занизька та складає 26°С. Лікарем був наданий додатковий час – 20-30 хвилин. Після закінчення зазначеного часу ОСОБА_1 був наданий біологічний матеріал повторно, проте температура біологічного матеріалу були знову низькою. Лікарем був наданий додатковий час повторно. Далі, відеозаписом події зафіксовано, що ОСОБА_1 прослідував до кімнати для здачі біологічного матеріалу разом з лікарем, проте біологічний матеріал не надав, у зв`язку з чим, лікарем-наркологом стосовно ОСОБА_1 було складено висновок про відмову від проходження повного медичного огляду.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,47 ‰), проте, з результатами проведення такого огляду він не погодився та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи останнього про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Викладена у протоколі фабула правопорушення відповідає кваліфікації дій ОСОБА_1 . 
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Щодо доводів сторони захисту під час апеляційного розгляду про безпідставність накладеного на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч.4 ст.30 КУпАП, позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини Суду в справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року, де Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Діяння, які кваліфікуються за ст..130 КУпАП, є найбільш суспільно шкідливими правопорушеннями у сфері безпеки дорожнього руху. 
Законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості накладення на особу, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, іншого стягнення, ніж передбачене санкцією цієї статті, або ж звільнення від стягнення.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладені адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу захисника-адвоката Єлисеєва С.С. залишити без задоволення. 
Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2026 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КупАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 333/10675/25