ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

05 травня 2026 року 	Справа № 160/4311/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
24 лютого 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), з військового обліку, в зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 )(адреса: АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), з військового обліку, в зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі.
В обґрунтування позову позивач посилається на протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі.
Ухвалою суду від 02.03.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 02.03.2026 про відкриття провадження у справі в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду від 02.03.2026; правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , як непридатній в мирний час, обмежено придатний у воєнних час в званні солдат.
Позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року, військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: перший розряд - до 35 років; другий розряд: рядовий склад - до 40 років. 
Згідно ч. 4 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року, граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Згідно стаття 32 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року, військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби у воєнний час, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
Станом на 01.01.2014 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виповнилося 41 рік, тому Позивач вважає, що він повинен був бути виключеним з військового обліку виключеним з військового обліку по досягненню ним 40-річного віку, та у зв`язку з тим, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19. Конституції України, ОСОБА_1 , не має обов`язку проходити військову службу та бути мобілізованим).
Проте, перевіряючі свої дані в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного та резервіста, у додатку Резерв+, позивач дізнався, що його без його відома і в порушення норм ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу” поставлено на військовий облік в статусі військовозобов`язаного.
07.012026 року було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Кринички) про надання відповіді із зазначенням мотивованих підстав поставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), на військовий облік.
На звернення позивача ІНФОРМАЦІЯ_5 надав відповідь від 17.01.2026 за № 2/КР/190 в який зазначено наступне: «...На військовому обліку у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі по тексту Закон №2232- XII) перебуває громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Взятий на облік 05.03.2004, що підтверджується відповідним записом у військовому квитку останнього.
Підставою для постановки на облік є вимоги статті 27 Закону №2232-ХІ1 згідно якої у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Згідно статті 28 пункт 2 Закону №2232-ХІІ військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:
1) перший розряд - до 35 років;
2) другий розряд - до 60 років. (Пункт 2 частини другої статті 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1604-УІІ від 22.07.2014) (Частина друга статті 28 6редакції Закону № 1169-УІІвід 27.03.2014}
Частиною 4 статті 28 визначено, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі. (Частина четверта статті 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2995-ІХ від 21.03.2023}згідно статті 32 Закону №2232-ХІІ військовозобов`язані, які досягли граничного ку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
Таким чином, перебуваючи у званні "солдат" ОСОБА_3 26.07.1973 р.м., не досяг граничного віку перебування в запасі і перебуваєте та військовому обліку на загальних підставах.
Посилання на те, що ОСОБА_4 підлягав зняттю з військового обліку 01.01.2014 у зв`язку з досягненням на той час граничного віку перебування в запасі і не підлягав поновленню на військовому обліку не відповідає нормам діючого законодавства виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 2 статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі по тексту Закон №2232-ХІІ) в редакції яка діяла станом на 01.01.2014 військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:
1) перший розряд - до 35 років;
2) другий розряд: рядовий склад - до 40 років; сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини - до 45 років; прапорщики і мічмани - до 50 років.
Пунктом 4 статті 28 визначено, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Статтею 32 Закону №2232-ХІІ встановлено, що військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби у воєнний час, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
Таким чином, станом на 01.01.2014 перебуваючи у званні "солдат", досягнувши 40 річного віку ОСОБА_3 набув право на зняття з військового обліку.
У подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації" від 27.03.2014 року №1 169-V11 внесені зміни до статті 28 Закону №2232-Х11 та змінено граничний вік перебування у запасі другого розряду до 50 років, а Законом України "Про внесення змін до статті 28 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу" від 24 липня 2014року №1604- VII до 60років.
Тобто, з набранням чинності вказаних змін до Закону №2232-ХІІ ОСОБА_4 є таким, що підпадає під його дію, як особа яка не досягла встановленого законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду.
Щодо приписів частини першої статті 58 Конституції України, Верховний Суд Зазначає таке. У Рішенні від 09 лютого1999 року №1-рп/99 (справа №1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали, або мали місце. Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або знесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Таким чином ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних відповідно до норм діючого законодавства. Крім того, поновлення на військовому обліку розширює його права, зокрема повертає право захищати суверенітет і територіальну цілісність України.
Додатково варто зазначити, що діюче законодавство України встановлює не лише права громадян, а й покладає на них певні обов`язки.
Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року, а саме статтею 22 встановлюються обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служб зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфер охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному поряд: реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста.
Громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час мобілізації можуть бути відповідно до закону залучені до виконання робіт, які мають оборонний характер. Громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність, виконують мобілізаційні завдання (замовлення) згідно з укладеними договорами (контрактами).
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: 
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Станом на дату надання відповіді, ОСОБА_4 порушує правила військового обліку, зокрема в порушення статті 22 Закону України ".Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не з`явився 24.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 за викликом по повістці №1816056. До Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів "Оберіг" 01.02.2025 внесена інформація про порушення військовозобов`язаним ОСОБА_5 правил військового обліку. До УМВС сформовано та направлено запит на розшук та доставку військовозобов`язаного для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене статтею 210 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, для усунення порушень правил військового обліку, ОСОБА_6 необхідно у найкоротший термін особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 .».
Вважаючі зазначену бездіяльність протиправною позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі за текстом - Закон № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону № 1951-VIII).
Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:
1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Частиною 5 статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII).
За змістом статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; відомості про участь у бойових діях. (стаття 8 Закону № 1951-VIII)
Відповідно до статті 9 Закону № 1951-VIII, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
На виконання частини 1 статті 14 Закону № 1951-VIII, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою КМУ від 30.12.2022 №1487.
Відповідно до пункту 79 Порядку районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім іншого:
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Суд зазначає, що Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» так і Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, покладає обов`язок на районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки вносити до Реєстру передбачені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
В пункті 4 розділу І Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів зазначено, що основними засадами ведення Реєстру є обов`язковість внесення до Реєстру передбачених Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом;
6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Як було встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , як непридатній в мирний час, обмежено придатний у воєнних час в званні солдат.
Позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року, військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: перший розряд - до 35 років; другий розряд: рядовий склад - до 40 років. 
Згідно ч. 4 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року, граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Згідно стаття 32 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року, військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби у воєнний час, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
Станом на 01.01.2014 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виповнилося 41 рік, тому Позивач вважає, що він повинен був бути виключеним з військового обліку виключеним з військового обліку по досягненню ним 40-річного віку, та у зв`язку з тим, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19. Конституції України, ОСОБА_1 , не має обов`язку проходити військову службу та бути мобілізованим).
Отже, станом на 01.01.2014 перебуваючи у званні "солдат", досягнувши 40 річного віку ОСОБА_3 набув право на зняття з військового обліку.
У подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації" від 27.03.2014 року №1169-VІІ внесені зміни до статті 28 Закону №2232-ХІІ та змінено граничний вік перебування у запасі другого розряду до 50 років, а Законом України "Про внесення змін до статті 28 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу" від 24 липня 2014 року №1604-VII до 60 років.
Тобто, з набранням чинності вказаних змін до Закону №2232-ХІІ ОСОБА_4 є таким, що підпадає під його дію, як особа яка не досягла встановленого законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду.
Аргументи позивача зводяться до того, що відповідно до ст. 58 Конституції України, зміни до ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка вже не передбачає такої підстави для виключення особи з військового обліку, не мають зворотної дії в часі і не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Крім того, позивач звертає увагу, що Закон не передбачає норми про поновлення на обліку осіб, які були раніше виключені з нього.
Суд знаходить ці аргументи помилковими з огляду на наступне.
Стаття 58 ч. 1 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
В Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
На переконання суду інститут виключення з військового обліку, з підстав передбачених ст. 28 Закону №2232-ХІІ, не є інститутом на підставі якого особа набуває якийсь незворотній правовий статус.
Виключення з військового обліку, це віднесення законодавцем особи до певної категорії, яка на думку законодавця в цей час не підлягає призову на військову службу. Але, це виключення дії саме на час дії відповідно Закону.
Зміна законодавцем підстав виключення з військового обліку, та відповідно категорій осіб, які не підлягають призову, відповідно може змінити становище особи. У цьому випадку, дію ст. 28 Закону №2232-ХІІ, можливо порівняти з дією правових норм, які надають якійсь пільги: під час дії закону, особа користується пільгою, у разі скасування закону про пільгу, особа втрачає цю пільгу, незважаючи на те, що свого часу пільга була призначена на підставі діючого закону. За таких обставин, жодного порушення ст.58 Конституції України у цьому випадку немає.
Так, у зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-ХІІ було підвищено граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі. Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.
З часу набрання чинності змін до вказаного Закону він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягай граничного віку перебування у запасі.
Щодо аргументу позивача про відсутність у Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» конкретної норми, яка б передбачала повноваження відповідача на поновлення на військовому обліку раніше виключених осіб, суд вважає зауважити що Закон також не містить обмежень чи заборон з приводу можливості взяття особи на військовий облік, після її виключення.
Взагалі під час взяття особи на військовий облік, відповідний РТЦК та СП повинен керуватися саме правовими нормами, які діють в цей час, а не які діяли раніше.
В даному випадку не йде мова про обмеження прав позивача, так як набуття ним статусу військовозобов`язаного, внаслідок взяття на військовий облік, покладає на нього обов`язки, а не права, адже, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст. 65 ч. 1 Конституції України).
За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).
В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем доведена правомірність своїх дій, відповідач діяв у спосіб визначений законом та у межах наданих законом повноважень, а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.
На підставі ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ПН НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 05 травня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков