Справа № 127/5566/26 
Провадження № 3/127/1165/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 20.02.2026 надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. 
17.02.2026 о 22:15 год в м. Вінниця по вул. Гніванське шосе, 3, громадянин ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського ОСОБА_2 при виконанні ним службових обов`язків, а саме намагався самовільно покинути вчинення адміністративного правопорушення, не реагував на законні вимоги поліцейського залишатися на місці. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений шляхом направлення повістки на адресу зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, про причини своєї неявки суд не повідомив.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Захисник Шибінський О.В. повідомив суду що наразі ОСОБА_3 проходить військову службу в лавах ЗСУ, тому з`явитися в судове засідання не може. Захисник не заперечував щодо розгляду адміністративної справи у відсутність підзахисного ОСОБА_4 .
Згідно клопотання захисника, останній просить суд на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Захисник зауважує, що обставини зазначені в протоколі не відповідають дійсності з наступних підстав. Так дійсно, ОСОБА_1 який керував транспортним засобом 17.02.2026 року, було зупинено патрульними поліцейськими за те, що на його автомобілі непрацювала лампочка підсвітки номерного знака, за що ОСОБА_1 було повідомлено про вчинення ним адміністративного правопорушення та складено відносно нього відповідного адміністративного матеріалу за ст.126 КУпАП. Після чого поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про те, що він відповідно до бази даних перебуває у розшуку, як особа, яка вчинила СЗЧ, після чого ОСОБА_1 обходячи свій автомобіль послизнувся упав, а поліцейські скориставшись цим, застосували до нього фізичну силу та наділи на руки кайданки, після чого доставили ОСОБА_1 у відділення РУП ГУНП, де в подальшому передали співробітникам військової служби правопорядку.
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано жодного доказу: ні свідків, ні речових доказів. Вважає сам протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом, а рапорт працівників поліції не може слугувати достатнім доказом винуватості особи.
На думку адвоката Шибінського О.В., ні змістом протоколу, ні долученими доказами не розкрито, які саме дії ОСОБА_1 були вчиненні, що являють собою злісну непокору вимозі поліцейського 17.02.2026 року, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, тобто відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №324386 від 17.02.2026, протоколом про адміністративне затримання №108236 від 17.02.2026, рапортом працівника патрульної поліції від 18.02.2026 та іншими матеріалами справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено здійснений працівником поліції відеозапис події, яка відбулась 17.02.2026.
На запит суду працівниками поліції було надано відеозапис з нагрудних відео реєстраторів №468881 та №468632. Згідно з наданим відеозаписом працівниками поліції вбачається, що вході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , було встановлено, що останній перебуває в розшуку (категорія СЗЧ), після чого ОСОБА_1 намагався покинути місце адміністративного правопорушення, а саме почав бігти у невідомому напрямку, не виконуючи законний наказ працівника поліції - залишатися на місці. 
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
З урахуванням встановлених обставин справи та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, доведена повністю.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Таким чином, враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суд вважає, що  ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті. 
Також з  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн, сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 185, 283, 284 КУпАП, суд, –
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя: