Справа № 139/186/26 
Провадження № 2/139/156/26

РІШЕННЯ
іменем України

11 травня 2026 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,
з участю секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши в селищі Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
у с т а н о в и в:
24 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладено Договір № 508856-КС-004 про надання кредиту. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за вказаним вище Договором виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 21000 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала.
Від представника позивача ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» 26 березня 2026 року до суду надійшов цей позов. Предметом позову є стягнення заборгованості за Кредитним договором № 508856-КС-004, укладеним між сторонами 24 червня 2025 року, у сумі 45211 гривень 60 копійок.
На підставі ч. 6 та ч. 8 ст. 187 ЦПК України 30 березня 2026 року отримано інформацію, що останньою відомою зареєстрованою адресою проживання ОСОБА_1 було: АДРЕСА_1 . Однак, 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 знята з реєстрації власником квартири і на даний час відомості про її зареєстроване місце проживання в ЄДДР відсутні.
Ухвалою від 31 березня 2026 року (а.с. 20) позовну заяву залишено без руху та роз`яснено позивачу, що для усунення недоліків позовної заяви слід сплатити судовий збір і подати до суду відповідний платіжний документ або ж зазначити правові підстави для звільнення від сплати судового збору і подати відповідні докази.
07 квітня 2026 року через систему "Електронний суд" представник позивача Виноградов Ю.Е. (повноваження на а.с. 25) направив до суду заяву про усунення недоліків з доказами сплати судового збору (а.с. 26).
Ухвалою від 10 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 28-29). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов та заяви із заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Копію ухвали та судову повістку-повідомлення позивачу доставлено до електронного кабінету. У п. 6 позовної вимоги позивач просив про розгляд справи без участі його представника.
Ухвалу про відкриття провадження було направлено відповідачу 14 квітня 2026 року, однак поштове відправлення повернулося 21 квітня 2026 року без вручення з відміткою від 18 квітня 2026 року про відсутність адресата за вказаною адресою. Копії вище вказаних документів було направлено та отримано відповідачем 10 квітня 2026 року на адресу електронної пошти, яка зазначена в позовній заяві. Крім того, відповідач викликалася до суду шляхом розміщення на офіційному сайті оголошення про його виклик до суду (а.с. 30). Таким чином, відповідач обізнана про розгляд справи за позовом до неї в Мурованокуриловецькому районному суді, в силу положень ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. 
За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін.
Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з врахуванням наступного:
За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). 
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Судом установлено, що 24 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 508856-КС-004 про надання кредиту. Відповідно до п. 2.1. розділу ІІ Кредитодавець надає позичальнику кошти в розмірі 21000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання Кредиту; строк, на який надається кредит: 16 тижнів (п. 2.3.); стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована (п. 2.4.); комісія за видачу кредиту: 4200 гривень (п. 2.5.); строк дії Договору: до 14.10.2025 (п. 2.8.); орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 42 753 гривень 36 копійок (п. 2.9.); орієнтовна реальна річна процентна ставка: дев`ять тисяч сімсот двадцять сім цілих шість десятих процентів (п. 2.11.); договір укладається з використанням ІКС Кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (п. 3.1.); підписуючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 11.3). 
Відповідно до п. 3.2.11. Договір № 508856-КС-004 про надання кредиту від 24 червня 2025 року підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором UA-6169, про що свідчить п. 12 Договору, який містить, зокрема, прізвище ім?я та по батькові Позичальника ОСОБА_1 , її РНОКПП та реквізити паспорта, адресу проживання, номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , а також телефонний та електронний засоби зв?язку. 
До вказаного договору додані паспорт споживчого кредиту, пропозиція (оферта) укласти договір № 508856-КС-004  про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 508856-КС-004  про надання кредиту, які підписано Позичальником електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.
Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивач довів виконання свого зобов`язання з видачі кредиту ОСОБА_1 такими доказами: Підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», а також інформацією АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260420/69380-БТ від 22 квітня 2026 року (а.с. 37) та випискою за договором № б/н (а.с. 38-40).
За умовами Договору (п.п. 4.2.2.) сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів. 
У випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів (п. 4.2.4.). 
Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 508856-КС-004, довідки про стан заборгованості станом на 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем на загальну суму 45211 гривень 60 копійок в тому числі: 19530 гривень - заборгованість за кредитом, 16 405 гривень 20 копійок - заборгованість за відсотками, 1120 гривень - заборгованість за комісією, заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 8156 гривень 40 копійок. 
Крім того, як слідує із вказаного вище розрахунку заборгованості ОСОБА_1 частково здійснила оплату за Договором № 508856-КС-004 на загальну суму 12674 гривні 90 копійок (01.07.2025, 28.07.2025) що, з огляду на позицію Верховного Суду (постанова від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18), є фактом визнання відповідачем факту наявності договірних правовідносин та заборгованості.
Відповідач таких доводів сторони позивача не спростувала. 
В той же час, процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19.
Крім того, ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"кредитної заборгованості щодо стягнення із ОСОБА_1 19530 гривень - заборгованість за кредитом, 16405 гривень 20 копійок - заборгованість за відсотками, 1120 гривень - заборгованість за комісією, а всього 37055 гривень 20 копійок.
Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 8156 гривень 40 копійок заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України, суд враховує таке:
Пунктом 7.5. Кредитного договору № 2028753 визначено, що у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування Кредитом та/або суму простроченої Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого Кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої Позичальником суми Кредиту.
В той же час, відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 487/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, № 40/26 від 12.01.2026, № 342/2026 від 27.04.2026) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до 02 серпня 2026 року.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що вимога про стягнення із відповідача 8156 гривень 40 копійок заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягає.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, а п. 3 ч. 2 цієї норми, - що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач заявив до суду позовну вимогу з ціною позову 45211 гривень 60 копійок, сплативши 2662 гривні 40 копійок судового збору (а.с. 11). Суд у цьому судовому рішенні прийшов до висновку про задоволення позову в розмірі 37055 гривень 20 копійок, що складає 81,95% від заявленої вимоги. Тому і компенсація судових витрат, зокрема, у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору (а.с. 11) підлягає у розмірі 81,95% або 2181 гривню 83 копійки.
Керуючись: ст.ст. 42 і 61 Конституції України, Договором № 508856-КС-004 про надання споживчого кредиту від 24 червня 2025 року, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 7, 12, 13, 81, 259, 263- 265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за Договором № 508856-КС-004 про надання кредиту від 24 червня 2025 року станом на 12 лютого 2026 року в розмірі 37055 гривень 20 копійок та судові витрати в сумі 2181 гривню 83 копійки, а всього 39237 (тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять сім) гривень 03 копійки.
Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", юридична адреса: юридична адреса: 01033, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , остання відома зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: _________________