Справа № 709/918/26
1-кп/709/149/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 12026250370000536, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Лящівка Чорнобаївського (теперішнього Золотоніського) району Черкаської області, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою (зі слів), офіційно непрацюючого, неодруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, депутатом будь-якого рівня, особою з інвалідністю будь-якої групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС та учасником бойових дій не являється, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого 01 липня 2025 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить
34000,00 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк
3 (три) роки,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними, і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Незважаючи на це, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, всупереч вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 липня 2025 року у справі
№ 709/211/25 (вступив у законну силу 01 серпня 2025 року), достовірно знаючи про наявність вказаного вироку суду, з метою невиконання зазначеного вироку суду в частині щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1
ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків 10 травня 2026 року о 17:53 керував автомобілем марки «ВАЗ 210990-20» (д.н.з. НОМЕР_2 ) та був зупинений поліцейськими ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області по вул. Заводська, 1 у селищі Чорнобай Золотоніського району Черкаської області.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 382 КК України, а саме як умисне невиконання вироку суду, що набрав законної сили.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового засідання, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які характеризують його особу, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з
ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин; особу обвинуваченого
ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до
ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги наведену обставину, що пом`якшує покарання та знижує ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення.
Як зазначалося вище згідно з вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 липня 2025 року у справі № 709/211/25, що набрав законної сили 01 серпня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі дві тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 34000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
При цьому з матеріалів кримінального провадження видно, що основне покарання у виді штрафу обвинувачений ОСОБА_3 відбув, сплативши штраф 21 серпня 2025 року.
Натомість невідбута частина додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, строк відбуття якого розпочався з моменту набрання попереднім вироком законної сили, станом на момент ухвалення цього вироку становить 2 роки 1 місяць 29 днів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч. 3 ст. 71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.
Враховуючи, що після постановлення вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 липня 2025 року, яким призначено у тому числі додаткове покарання, засуджений ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення 10 травня 2026 року, тобто до повного відбуття цього додаткового покарання, а тому суд призначає покарання за сукупністю вироків із застосуванням ч.ч. 1 і 3 ст. 71 КК України, приєднавши до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, невідбуту частину додаткового покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) гривень.
На підставі ч.ч. 1 і 3 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину додаткового покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 липня 2025 року у справі № 709/211/25 і призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць 29 (двадцять дев`ять) днів.
Речові докази, а саме 2 DVD-диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та з відеореєстратора службового автомобіля за 10 травня
2026 року, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя            ОСОБА_1