Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків  
22 травня 2026 р. справа № 520/9392/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд: 
1. визнати відповіді заступника директора земельних відносин Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Катерини Підлісної від 23.03.2026 №Г10-3326/1-26.08-31 та від 06.04.2026 № Г10-3326/1-26.08-31 - неналежними та необґрунтованими відповідями на скаргу позивача від 23.02.2026 щодо винесення Харківським міським головою розпорядження про призначення службового розслідування за вчинення директором Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 382 КК України, що призвело до негативних наслідків у вигляді умисного невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. у справі №520/10975/24, чим грубо порушенні гарантовані права позивача, оскільки: 
- розгляд скарги позивача від 23.02.2026 незаконно та безпідставно здійснено заступником директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Катериною Підлісною, яка підпорядкована директору Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2, на протиправні дії якого подавалась скаргу, що є прямим порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян» та не була спроможна об`єктивно та всебічно розглянути скаргу. Скарга позивача від 23.02.2026 повинна бути розглянута посадовими особами вищого рівня або іншими компетентними органами, щоб забезпечити об`єктивність та всебічність. Тож, скарга позивача від 23.02.2026 підлягала пересиланню за належністю, що умисно не зроблено заступником директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Катериною Підлісною, в інтересах директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2, з метою надання позивачу неналежної та необґрунтованої відповіді на його скаргу,
- заступник директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Підлісна К.О. згідно з вимогами чинного законодавства України не наділена повноваженнями приймати рішення про проведення службового розслідування стосовно протиправних дій директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 та притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності за результатами проведеної такої перевірки,
- в грубі порушення вимог Конституції України та Закону України «Про звернення громадян не зазначено будь-яких відомостей про винесення розпорядження про призначення службового розслідування або відсутності підстав для його винесення стосовно протиправних дій директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2, що вимагалось безпосередньо у скарзі від 23.02.2026;
2. зобов`язати Харківську міську раду повторно розглянути скаргу позивача від 23.02.2026 щодо винесення Харківським міським головою розпорядження про призначення службового розслідування за вчинення директором Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 382 КК України, що призвело до негативних наслідків у вигляді умисного не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. у справі №520/10975/24, чим грубо порушенні гарантовані права позивача відповідно до вимог Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950, якою затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. За результатами повторного розгляду скарги від 23.02.2026 надати позивачу в передбачений законом термін обґрунтовану та належну відповідь, яку у паперовому виді спрямувати за адресою: АДРЕСА_1 , а також в електронному виді шляхом направлення на електрону адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність дій суб`єкта владних повноважень щодо ненадання належної та обґрунтованої відповіді на скаргу позивача 23.02.2026 про винесення Харківським міським головою розпорядження про призначення службового розслідування за вчинення директором Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 382 КК України, які призвели до негативних наслідків у вигляді невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. у справі №520/10975/24, чим грубо порушенно гарантовані права позивача. Так, позивач уважає, що розгляд його скарги від 23.02.2026 незаконно та безпідставно здійснено заступником директором Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Катериною Підлісною, яка підпорядкована директору Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2, на протиправні дії якого подавалась скаргу, що є прямим порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян», а отже не була спроможна об`єктивно та всебічно розглянути скаргу. Тож, позивач вважає, що заступник директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Підлісна К.О. згідно з вимогами чинного законодавства України не наділена повноваженнями приймати рішення про проведення службового розслідування стосовно протиправних дій директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 та притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за результатами проведеної такої перевірки.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 відкрито спрощене провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. 
Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що звернення позивача розглянуто Департаментом земельних відносин Харківської міської ради відповідно до його компетенції за резолюцією міського голови у відповідності до вимог Порядку з організації роботи зі зверненнями громадян та юридичних осіб у Харківській міській раді та її виконавчих органах, затвердженого розпорядженням Харківського міського голови від 15.07.2011 № 3081, а тому підстави для передачі звернення позивача від 23.02.2026 для розгляду іншими виконавчим органам міської ради були відсутні. Також, зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 520/10975/24 є таким, що виконано в повному обсязі, з огляду на що, вважає звернення позивача від 23.02.2026 безпідставним та необґрунтованим. Отже, на думку відповідача, позов ОСОБА_1 є очевидно безпідставним та необґрунтованим, оскільки його звернення від 23.02.2026 розглянуто, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», тож позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
У відповіді на відзив позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Серед іншого, зазначив, що у незаконній та безпідставній відповіді заступника директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Катерини Підлісної від 06.04.2026 № Г10-3326/1-26 08-31 є грубі порушення вимог Конституції України та Закону України «Про звернення громадян не зазначено будь-яких відомостей про винесення Харківським міським головою розпорядження про призначення службового розслідування або відсутності підстав для його винесення, що вимагалось безпосередньо у скарзі від 23.02.2026 від Харківського міського голови, у зв`язку з тим, що заступник директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Підлісна К.О. згідно з вимогами чинного законодавства України не наділена повноваженнями приймати рішення про проведення службового розслідування стосовно протиправних дій директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 та притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за результатами проведеної такої перевірки.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, з огляду на вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Щодо твердження позивача про необхідність об`єднати розгляд справи №520/9392/26 в одне провадження з адміністративною справою №520/7274/20, суд зазначає, що предмет розгляду даної справи відрізняється від предмету розгляду у справі 3520/7274/20.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Водночас, суд не вбачає підстав вважати, що вимоги між вказаними вище справами є пов`язаними між собою.
Окрім того, об`єднання справи № 520/9392/26 в одне провадження з адміністративною справою № 520/7274/20 суперечитиме ч. 3 ст. 172 КАС України, оскільки станом на сьогодні розгляд справи №520/7274/26 по суті вже розпочався (відкрито провадження у справі 01.04.2026, а отже розгляд справи по суті розпочався протягом 15 днів, тобто до 15.04.2026).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.
Гарлика Сергій Сергійович, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Харківського міського голови Ігоря Терехова зі скаргою від 23.02.2026 (вх. № Г-10-3326/1-26 від 24.02.2026) з приводу невиконання директором Департаменту ОСОБА_1 покладених на нього службових повноважень щодо умисного невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 520/10975/24, чим вчинено злочин передбачений ч. 3 ст. 382 КК України, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 завдано збитки у вигляді порушення його конституційних прав та моральної шкоди на суму 100 000 грн. Про результати розгляду заяви представник позивача просив надати йому належну та обґрунтовану відповідь в передбачений законом термін за адресою: АДРЕСА_2 , а також у електронному виді шляхом направлення на електронну адресу.
Заявником у заяві вказано про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 520/10975/24 умисно не виконано Департаментом земельних відносин Харківської міської ради, директором якого є ОСОБА_2 , а саме: умисно не підготовлено проєкт договору оренди землі, яка надається в оренду фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 , на підставі рішення 4 сесії Харківської міської ради 8 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок" від 21.04.2021 №102/21, що призвело до негативних наслідків у вигляді умисного невиконання рішення суду, за що передбачено кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 382 КК України.
Скарга Гарлика Сергія Сергійовича, подана в інтересах ОСОБА_1 , від 23.02.2026 (вх. № Г-10-3326/1-26 від 24.02.2026) за резолюцією Харківського міського голови Ігоря Терехова 24.02.2026 передана для розгляду С. Кузьміну , в подальшому 02.03.2026 за резолюцією заступника Харківського міського голови з питань цифрової трансформації С. Кузьміна - передана для розгляду ОСОБА_2 ; в подальшому 06.03.2026 за резолюцією директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 передана для розгляду Підлісній Катерині .
Листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, за підписом заступника директора Департаменту - начальника відділу правового забезпечення Департаменту Катерини Підлісної, від 23.03.2026 № Г-10-3326/1-26.08-31 представника ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю - Гарлику С.С. повідомлено про те, що відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Оскільки для підготовки належної відповіді на скаргу необхідно здійснити пошук інформації серед значної кількості даних, повна та ґрунтовна відповідь буде надана після отримання та узагальнення всієї інформації у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Листом Департамента земельних відносин Харківської міської ради, за підписом заступника директора Департаменту - начальника відділу правового забезпечення Департаменту Катерини Підлісної, від 06.04.2026 № Г-10-3326/1-26.08-31 представнику ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю - Гарлиці С.С. надано відповідь, в якій, зокрема, зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 520/10975/24 Департаментом супровідним листом від 28.03.2025 № 25/0/30-25 направлено ОСОБА_1 проєкт договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:01:012:0019 площею 0,0377 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , із описом вкладення № 6100300262127, накладною № 6100300262127 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 6100300262127. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пересічанської Я.В. від 08.04.2025 № 9175 виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 520/10975/24 від 21.03.2025 закінчено. Також, позивачу роз`яснено порядок призначення службового розслідування.
Позивач вважає відповіді заступника директора земельних відносин Департаменту земельних відносин Харківської міської Катерини Підлісної від 23.03.2026 №Г10-3326/1-2608-31 та від 06.04.2026 № Г10-3326/1-2608-31 неналежними та необґрунтованими відповідями на скаргу від 23.02.2026 щодо винесення Харківським міським головою розпорядження про призначення службового розслідування за вчинення директором Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 382 КК України, що призвело до негативних наслідків у вигляді умисного не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. у справі №520/10975/24, у зв`язку чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Статтею 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1996 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР).
Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Вказані конституційні положення, а також положення Закону України "Про звернення громадян" визначають правову процедуру розгляду звернень особи, зокрема до суб`єктів владних повноважень, яка гарантує доступ особи до інформації, обов`язок розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Правова процедура ("fair procedure" - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади, та встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.
Встановлена правова процедура, як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.
Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР (у редакції від 01.01.2020) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно з частиною першою статті 5 цього Закону звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР).
При цьому частинами третьою, четвертою статті 7 цього Закону передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Отже, відповідно до норм чинного законодавства звернення громадян мають розглядатися тим органом, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 9901/128/20, від 03 березня 2021 року в праві №9901/241/20, від 12 серпня 2021 року в справі №9901/313/20.
За змістом частини 1, 3, 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням безпосередньо до суду.
За приписами статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із нормами статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
За приписами частини першої, другої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Таким чином, у разі надходження до органу звернення громадянина, відповідний орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені у цьому зверненні обставини та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення. Це закономірно означає, що орган, до якого відбулося звернення, зобов`язаний надати мотивовану та обґрунтовану відповідь або прийняти рішення про відмову у задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні, скарзі).
Верховний Суд у постанові від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16 зазначив, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення).
Суд установив наступне, на скаргу представника позивача від 23.02.2026 (вх. № Г-10-3326/1-26 від 24.02.2026) за відповідною резолюцією Департамента земельних відносин Харківської міської ради, за підписом заступника директора Департамента - начальника відділу правового забезпечення Департаменту Катерини Підлісної, листом від 23.03.2026 № Г-10-3326/1-26.08-31 позивача повідомлено про те, що оскільки для підготовки належної відповіді на скаргу необхідно здійснити пошук інформації серед значної кількості даних, повна та ґрунтовна відповідь буде надана після отримання та узагальнення всієї інформації у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У подальшому, листом Департамента земельних відносин Харківської міської ради, за підписом заступника директора Департамента - начальника відділу правового забезпечення Департамента Катериною Підлісною, від 06.04.2026 № Г-10-3326/1-26.08-31 позивачу надано відповідь на скаргу від 23.02.2026 (вх. № Г-10-3326/1-26 від 24.02.2026) у межах повноважень з викладенням вичерпної інформацію з питань, порушених позивачем у зверненні, а саме: зазначено щодо повного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 520/10975/24, що у свою чергу виключає невиконання директором Департаменту ОСОБА_1 покладених на нього службових повноважень щодо умисного невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 520/10975/24.
Щодо доводів позивача, про спрямовувння його скарги саме Харківському міському голові Терехову І.О., тоді як відповідь надана заступником директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, суд зазначає, що відповідно до Порядку з організації роботи зі зверненнями громадян та юридичних осіб у Харківській міській раді та її виконавчих органах", затвердженого розпорядженням Харківського міського голови від 15.07.2011 №3081 (зі змінами), вказане звернення передано відповідному виконавцю - Департаменту земельних відносин, який є належним суб`єктом надання відповіді. Також суд зауважує, що надання інформації саме Департаментом земельних відносин Харківської міської ради, викладеної в листі від 06.04.2026 № Г-10-3326/1-26.08-31, не змінює її правового статусу.
Щодо доводів позивача про невиконання рішення суду у справі № 520/10975/24, суд зазначає, що відповідно до ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Водночас, суд установив, що із заявами у порядку статей 287, 382-382-3 і 383 КАС України позивач у межах справи № 520/10975/24 не звертався. 
На підставі вищевикладеного, суд висновує про відсутність підстав вважати відповіді заступника директора земельних відносин Департаменту земельних відносин Харківської міської Катерини Підлісної від 23.03.2026 №Г10-3326/1-26.08-31 та від 06.04.2026 № Г10-3326/1-26.08-31 - неналежними та необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів зазначає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
При цьому, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи.
Аналогічні висновки застосовує Верховний Суд, зокрема у постановах від 27.05.2025 по справі № 160/27436/23, від 02.07.2025 по справі №380/5471/24.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марина Лук`яненко