Справа № 496/447/25
Провадження № 2/496/1173/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: акціонерне товариство «Одесагаз» про усунення перешкод у доступі до газового лічильника,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, в якому просять суд: - зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди позивачам та третій особі, шляхом зобов`язання відповідача зробити вільний доступ до лічильника газу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та не чинити перешкоди для виконання обов`язків робітниками АТ «Одесагаз» по газопостачанню та газифікації, по профілактичному обслуговуванню системи газопостачання, огляду газових приладів та перевірки наявності та цілісності пломб, надавати доступ на територію приватної власності, на якій розташовані газові прилади; - стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, 13.10.2021 року ОСОБА_1 купила у ОСОБА_5 60/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . Загальна площа, вказаного житлового будинку 201,8 кв.м, житлова площа 102.3 кв.м: літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, 1-2 огорожа. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,0609 гектарів, з якої: рілля – 0,0149 гектарів, малоповерхова забудова - 0,0460 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки - 5121085200:02:003:0456. Вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності позивачу - ОСОБА_1 . Інша частка будівлі та земельна ділянка, иякі розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачці по справі, згідно договору дарування земельної ділянки №2-1430 від 05.07.2023 року, площею 0,0609 гектарів та на підставі договору дарування 40/100 часток житлового будинку №2-1429 від 05.07.2023 року. На території, яка належить відповідачу, встановлено газовий лічильник (рахунок в АТ «Одесагаз» № 40019450), який обчислює споживання газу частини будинку позивачів. Відповідач, нехтуючи законодавством України та не зважаючи на законні права та інтереси позивачів, перешкоджає та навмисно не надає доступ до лічильника ні позивачам, ні працівникам газової служби. В результаті чого, не зрозуміло в якому стані знаходиться лічильник, змінити працівники газової служби його не можуть, бо їх ніхто не впускає, покази отримати не можливо, тому вимушені сплачувати навмання, в результаті чого перерахунок зробити не можуть та вирахувати чи справді є борг, переплата. Так як з відповідачем склалися неприязні стосунки (після зруйнування кухні позивачів), вона зі своїм чоловіком навмисно не впускає позивачів та відмовляється самостійно надати покази лічильника. На вимогу позивачів та працівників газової служби, відповідач навмисно не надає доступ для здійснення обслуговування, заміни лічильника та зняття показів. Позивачі позбавленні можливості щомісячно за показання лічильника вносить плату за спожитий газ в повному обсязі. Оскільки позивачі змушені сплачувати суму приблизну, сформувався борг, так як не узгоджується з даними, які містяться в розрахунковій книжці споживача, де вказані початкові та кінцеві покази лічильника помісячно. Корегування об`ємів споживання природного газу у минулих періодах не передбачено Кодексом газорозподільних систем, згідно з даним Кодексом, оператор ГРМ має право формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживання тільки поточним місяцем, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу в якому були своєчасно надані показники лічильника газу споживачем. Постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних лічильника, а позивачі позбавлені можливості надавати відповідні дані. В Біляївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа про порушення законних меж земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення шкоди, оскільки відповідачем та її чоловіком було пошкоджено майно позивачів. Позивачі позбавлені обов`язку своєчасної передачі показань лічильника, з урахуванням чого, оператором ГРМ нараховувалася плата на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. У зв`язку з чим, сформована заборгованість, а перерахувати усе згідно показань лічильника усі позбавлені можливості, оскільки відповідач не надає до нього доступ. Позивачам та третій особі у доступі до своєї приватної власності для контрольного зняття показань лічильника газу та проведення інвентаризації газового обладнання відповідачем відмовлено, у зв`язку з чим, позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою.
Адвокат Голосов Ю.В. в інтересах ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надіслав відзив на позов, в якому просив в задоволенні позовної заяви відмовити.
В обґрунтування відзиву зазначено, що будинок АДРЕСА_2 , перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у співвідношенні 60/40 часток. Правовстановлюючі документи сторін на частки у праві власності на будинок не містять відомостей про конкретні приміщення, які знаходяться у користуванні сторін. Порядок користування приміщенням будинку АДРЕСА_2 , у тому числі порядок доступу до вузла обліку газу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , нотаріально посвідченим договором або судовим рішенням не визначався. Між сторонами склався усталений, фактичний порядок користування спільним будинком та земельною ділянкою, який відповідає часткам сторін у праві власності. Позивач посилаючись на те, що відповідач навмисно не надає доступу до газового лічильника, не вказує у позовній заяві, коли був встановлений газовий лічильник позивача, де саме на території будинку встановлений газовий лічильник позивача, чому газовий лічильник позивача знаходиться на саме території частини домоволодіння, яка знаходиться у володінні відповідача, чим підтверджуються перешкоди АТ «Одесагаз» з боку відповідача. Позивач не надала суду технічні умови та проект газопостачання, який включає схему розташування вузлів газового обліку, що дозволяло би перевірити доводи позивача. Вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача надати доступ до нерухомого майна житла є неналежним способом захисту прав. Позивач не надала суду докази звернення до АТ «Одесагаз» з питань отримання технічних умов на розроблення проекту перенесення вузла газового обліку та отримання відмови АТ «Одесагаз», що доводило би виправданість втручання у мирне володіння майном відповідача. Позивач не надала суду докази ініціювання порядку користування спільним житловим будинком та земельною ділянкою з метою забезпечення доступу до газового лічильника, або докази технічної неможливості встановлення такого порядку. Позивач не надала суду докази ініціювання встановлення земельного сервітуту з метою забезпечення проходу до газового лічильника, або докази технічної неможливості встановлення земельного сервітуту. Вимоги позивача є недоведеними, а підстави для покладення на відповідача зобов`язальних дій з огляду на положення статті 41 Конституції України та статей 316, 317, 319 ЦК України, відсутні. 
Адвокат Голосов Ю.В. в інтересах ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про долучення доказів, в якому додатково зазначив, що правовстановлюючі документи сторін на частки у праві власності на будинок не містять відомостей про конкретні приміщення, які знаходяться у користуванні сторін. Порядок користування приміщенням житлового будинку, у тому числі порядок доступу до вузла обліку газу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , нотаріально посвідченим договором або судовим рішенням не визначався. Між сторонами склався усталений, фактичний порядок користування спільним будинком та земельною ділянкою, який відповідає часткам сторін у праві власності. Посилаючись на те, що відповідач навмисно не надає доступу до газового лічильника, позивач не надала проектної документації з газопостачання будинку та схему розташування вузлів газового обліку, не зазначила у позовній заяві, коли і де саме був встановлений газовий лічильник позивача. Проект газопостачання містить генеральний план М1:500, в якому зазначено місцезнаходження газового лічильника та точки підключення проектованого газопроводу до чинного газопроводу на земельній ділянці площею 0,0609 га, кадастровий номер 5121085200:02:003:0455, що належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності та підтверджується договором дарування № 2-1429 від 05.07.2023 року, витягом з Державного реєстру речових прав №338128866 від 05.07.2023 року, доданими разом з відзивом. Вказаним проектом газопостачання підтверджується, що розташування лічильника на території земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 визначено проектною документацією і технічними умовами, які затверджено задовго до набуття сторонами прав на частки домоволодіння. Питання доступу позивача до вузла обліку пов`язано з реалізацією проектного рішення з газопостачання і не може розцінюватися як протиправна поведінка відповідача. Для організації доступу до газового лічильника позивач вправі звернутися до АТ «Одесагаз» із заявою про внесення змін до проекту газопостачання та перенесення вузла обліку газу. 29.08.2025 року АТ «Одесагаз» у відповіді №3424 повідомило, що технічні умови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з питань внесення змін до проекту газопостачання та розробки проекту перенесення вузла обліку газу за вказаною адресою не видавались. 
Позивач, звернувшись до суду з вимогою про покладення на відповідача зобов`язальних дій за відсутності у відповідача відповідних зобов`язань перед позивачем, обрала неналежний спосіб захисту своїх прав. 
Відповіддю АТ «Одесагаз» підтверджується, що перед зверненням за судовим захистом прав, позивач не реалізувала досудовий спосіб вирішення спірного питання шляхом звернення до АТ «Одесагаз» з метою отримання технічних умов на розроблення проекту перенесення вузла газового обліку. 
Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути за відсутності позивачів, позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник АТ «Одесагаз» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 
Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0609 га., в тому числі за земельними угіддями: рілля - 0,0149 га.; малоповерхова забудова - 0,0460 га, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5121085200:02:003:0456, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним з ОСОБА_5 13.10.2021 року.
Право власності ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2021 року.
ОСОБА_1 є власником 60/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу 60/100 часток житлового будинку, укладеним з ОСОБА_5 13.10.2021 року.
Право власності ОСОБА_1 на 60/100 часток вищевказаного житлового будинку підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2021 року.
Відповідно до талону-повідомлення Єдиного обліку №6493, 18.10.2023 року о 13:33 год. надійшло повідомлення зі служби 201 про те, що 18.10.2023 року о 13:32 год. за адресою: АДРЕСА_1 , сусід вимкнув газ. Лічильник заявниці знаходиться на його території. Будинок на 2 власника. Заявник - ОСОБА_2 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися до начальника управління Нафтогаз в Одеській області з заявою, в якій зазначили, що придбали 13.10.2021 року половину вищевказаного будинку, газовий лічильник знаходиться на території сусіда, зняти покази можливості немає. Просили вжити заходи до сусіда.
11.02.2022 року ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) за адресою: АДРЕСА_3 . 
17.01.2025 року ОСОБА_1 зверталася до голови Усатівської сільської ради з заявою, в якій просила скласти акт про неможливість доступу до лічильника, оскільки сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не пускають до лічильника. 
17.01.2025 року ОСОБА_1 зверталася до начальника АТ «Одесага» з заявою, в якій просила видати акт про неможливість доступу до лічильника для надання до суду.
23.02.2022 року ОСОБА_1 зверталася до директора Одеса Постачання з заявою, в якій просила повернути кошти, оплачені АТ «Одесагаз». 
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) листом від 22.07.2022 року повідомила ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , АТ «Одесагаз», ТОВ «Одесагаз-Постачання» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про те, що НКРЕКП рекомендує АТ «Одесагаз», ТОВ «Одесагаз-Постачання» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в узгодженій із споживачем час провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за адресою споживача з наданням споживачеві відповідних детальних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ та підписати акт звірки, про що повідомити центральний апарат НКРЕКП у місячний строк. Також, ТОВ «Одесагаз-Постачання» необхідно повернути споживачу, на її вимогу, переплату за послуги постачання природного газу (за її наявності), про що повідомити центральний апарат НКРЕКП у місячний строк. 
ТОА «ГК «Нафтогаз України» листом від 04.11.2024 року повідомило ОСОБА_1 про те, що згідно з інформацією про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається оператором ГРМ, через інформаційну платформу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період постачання було спожито 8869,39 куб.м. природного газу на загальну суму 70574,14 грн. Станом на 30.09.2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість в сумі 12147,74 грн.
У листі Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області №765 від 05.04.2024 року, адресованому ОСОБА_1 , вказано, що під час проведення візуального обстеження частини будинку ОСОБА_1 було зафіксовано затінення кухонного вікна листом профнастилу зі сторони суміжної земельної ділянки ОСОБА_3 . Комісією проведено роз`яснювальну роботу з ОСОБА_3 , зазначено правила добросусідства. Після чого, кухонне вікно ОСОБА_1 зі сторони земельної ділянки ОСОБА_3 було розблоковане та лист профнастилу, який перешкоджав потраплянню сонячного світла до кімнати було демонтовано. Визначити причину незадовільного технічного стану конструктивних елементів літньої кухні, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 , на час проведення обстеження неможливо, рекомендовано звернутися до сертифікаційного спеціаліста та провести будівельно-технічну експертизу. 
30.05.2024 року ОСОБА_1 зверталася до АТ «Одесагаз» з заявою, в якій просила видати копії заяв на візит слюсаря, які написані ОСОБА_2 .
Позивачі надали флеш-носій, на якому зафіксована розмова між ОСОБА_2 та працівником АТ «Одесагаз».
ОСОБА_2 вимагала, щоб працівник АТ «Одесагаз» зайшов у домоволодіння під АДРЕСА_1 та зняв показники лічильника, на що останній пояснив, що приїхав на виклик ОСОБА_2 та не має права заходити до чужого домоволодіння, на що остання пояснила, що там знаходиться її лічильник. В подальшому, з будинку під АДРЕСА_4 вийшов невстановлений чоловік, який пояснив, що не пустить представника АТ «Одесагаз» до подвір`я. На відео зафіксовано триваюча розмова між невстановленим чоловіком, ОСОБА_2 та представником АТ «Одесагаз». При цьому, на твердження ОСОБА_2 про те, що у домоволодінні, до якого немає доступу, знаходиться її лічильник газу, є необхідність отримати показники, працівник АТ «Одесагаз» зазначив, що з метою безперешкодного доступу до лічильника газу, ОСОБА_2 слід поставити ще один лічильник у своїй частині будинку, що остання категорично заперечувала, пояснюючи, що не бачить проблем кожного місяця отримувати показники лічильника з іншого домоволодіння. Крім того, представник АТ «Одесагаз» зазначив, що ОСОБА_2 може забрати лічильник собі, якщо вважає, що він належить їй та придбаний за її кошти. ОСОБА_3 на відеозаписі відсутня.
ОСОБА_3 є власником 40/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5121085200:02:003:0455, на підставі договору дарування 40/100 часток житлового будинку, укладеним з ОСОБА_7 05.07.2023 року. 
18.10.2023 року Постійною комісією з питань регулювання земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища складено акт щодо встановлення порушення меж земельної ділянки, відповідно до якого, комісія при виїзді на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5121080300:02:003:0456, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 , та на земельну ділянку з кадастровим номером 5121085200:02:003:0455, шо належить ОСОБА_8 , пришла до висновку, що при виносі в натуру сертифікованим інженером-землевпорядником ТОВ «Центр приватизації» ОСОБА_9 земельної ділянки ОСОБА_1 за кадастровим номером 5121080300:02:003:0456 встановлено, що суміжний землевласник ділянки за кадастровим номером 5121085200:02:003:0455 самовільно розвалив огорожу ОСОБА_1 та самовільно закрив хвіртку до літньої кухні, зайнявши частину її земельної ділянки. Рекомендовано ОСОБА_3 в терміновому порядку привести межі своєї земельної ділянки, що знаходиться у її приватній власності, у належний стан згідно відомостей з Державного земельного кадастру та встановити огорожу, яка була незаконно порушена. Додатком до акту є схематично кадастровий план.
ОСОБА_10 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0609 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №242941.
ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_11 з 15.02.2022 року на посаді продавця-консультанта, заробітна плата за останні 6 місяців склала 13400 грн., що підтверджується довідкою №01 від 28.02.2022 року.
21.01.2025 року ОСОБА_1 зверталася до ТОВ «ГК «Нафтоагз України» з заявою, в якій зазначила, що кожного місяця оплачує за газ, але зняти покази не має можливості, просила дати час до ухвалення рішення суду.
21.01.2025 року позивачі зверталися до АТ «Одесагаз» зі скаргою на дії працівників АТ «Одесагаз».
16.07.2025 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надіслало на адресу ОСОБА_1 повідомлення про припинення споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
30.07.2025 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надіслало на адресу ПАТ «Одесагаз», ОСОБА_1 повідомлення про необхідність здійснення заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, у термін до 07:00 год. 27.08.2025 року, у зв`язку з нездійсненням оплати за спожитий природний газ та наявною заборгованістю.
06.08.2025 року ОСОБА_1 зверталася до АТ «Одесагаз» з клопотанням, в якому просила не відключати газопостачання за адресою проживання.
21.03.2025 року ОСОБА_1 зверталася до АТ «Одесагаз» з заявою, в якій просила зобов`язати співробітників АТ «Одесагаз» скласти акт про недопуск ОСОБА_1 до лічильника, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .
АТ «Одесагаз» листом від 29.08.2025 року №3424, надало відповідь на адвокатський запит адвоката Голосова Ю.В. (представника відповідача), в якому зазначено, що технічні умови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з питань внесення змін до проекту газопостачання та розробки проекту перенесення вузла обліку за адресою: АДРЕСА_1 не видавалися. Додатком до листа є копія робочого проекту газопостачання. Замовником робочого проекту газопостачання є ОСОБА_12 .
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.
Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Також ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.
Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України).
Відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. 
При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.
Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 року у справі №926/3881/17.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
У постанові від 20.11.2023 року у справі №397/355/22 (провадження №61-12938св23) Верховний Суд вказав на те, що «співвласник майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.
Заперечення співвласника щодо задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном та відсутність можливості у власника самостійно без звернення до співвласників реалізувати свої права за відсутності вільного доступу до належного йому майна є підставою вважати, що інший співвласник чинить перешкоди у користуванні належною позивачу власністю.
Позивачі стверджують, що ОСОБА_3 навмисно не надає їм та працівникам газової служби доступу до лічильника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з чим суд не погоджується.
Так, до в матеріалів справи не надано належних, достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_3 перешкоджає у доступі до газового лічильника, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Численні листи, заяви, відеозапис, наявні в матеріалах справи, жодним чином не підтверджують ту обставину, що саме ОСОБА_3 створює позивачам будь-які перешкоди, зокрема у доступі до газового лічильника.
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, або порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Верховний суд у постанові від 21.02.2024 року у справі № 175/1481/15-ц сформував правовий висновок про те, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Враховуючи вищевикладене, в ході судового розгляду не доведено наявність порушеного права позивачів діями ОСОБА_3 .
Крім того, судом встановлено, що власниками житлового будинку за вищевказаною адресою є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
При цьому, позовні вимоги заявлені також ОСОБА_2 , яка не є власником або титульним володільцем житлового будинку.
Отже, суд не встановив достатніх підстав вважати, що права ОСОБА_2 порушені діями ОСОБА_3 , як власника майна або титульного володільця.
Окрім іншого, відповідно до п.16 Постанови №2190 від 17.11.2021 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП», якщо виникає потреба в перенесенні існуючих складових газотранспортної системи, роботи та супутні послуги, пов`язані з їх перенесенням, забезпечуються оператором газотранспортної системи за рахунок коштів ініціатора перенесення.
Суд вважає слушним доводи представника відповідача - ОСОБА_13 в частині того, що позивач не надала суду докази звернення до АТ «Одесагаз» з питань отримання технічних умов на розроблення проекту перенесення вузла газового обліку та отримання відмови АТ «Одесагаз», що доводило би виправданість втручання у мирне володіння майном відповідача.
Про можливість встановлення окремого газового лічильника у частині домоволодінні, яким користується ОСОБА_1 , роз`яснив і працівник АТ «Одесагаз» під час розмови, яка зафіксована на флеш-носію, на що ОСОБА_2 категорично заперечила, вказуючи, що лічильник належить їй та придбаний за її кошти, натомість жодним доказом такі доводи не підтвердила.
Суд враховує також лист АТ «Одесагаз» від 29.08.2025 року №3424, в якому зазначено, що технічні умови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з питань внесення змін до проекту газопостачання та розробки проекту перенесення вузла обліку за адресою: АДРЕСА_1 не видавалися.
Водночас, позивачами не надано суду докази ініціювання перед відповідачем порядку користування спільним житловим будинком з метою забезпечення доступу до газового лічильника, або докази технічної неможливості встановлення такого порядку, на що акцентував увагу і представник відповідача та з чим суд погоджується.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. 
При цьому, відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачі не довели ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задоволені позову слід відмовити за недоведеністю.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то у відповідності до ст.141 ЦПК України, понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача і покладаються на позивачів.
Керуючись ст.ст. 15-16, 319, 355, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: акціонерне товариство «Одесагаз» про усунення перешкод у доступі до газового лічильника - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя     М.Л. Пасечник