№707/1995/26
1-кп/707/498/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 12026250310000820 від 22.03.2026 року по обвинуваченню 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимий:
- 30.11.2017 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 86 КК України звільнений від відбування покарання;
-16.12.2025 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК україни, -
в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 , 21.03.2026, близько 22 год 00 хв, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та здійснюються у присутності потерпілої, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, що запроваджений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом Президента України №40/2026 від 12.01.2026 строком на 90 діб, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи зухвало та ігноруючи законні інтереси потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка усвідомлювала протиправний характер його дій, підійшов до крісла, розташованого у вітальні вказаного будинку, на якому знаходився гаманець потерпілої, після чого відкрито, у її присутності, дістав із вказаного гаманця грошові кошти в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, які умисно вилучив із володіння потерпілої, привласнив їх та фактично обернув на свою користь, тим самим протиправно заволодів ними.
У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , не реагуючи на можливі зауваження чи присутність потерпілої, поклав гаманець на попереднє місце, з метою приховування факту вилучення грошових коштів, після чого, направився до шафи з відкритими полицями, розташованої у вказаній кімнаті, звідки відкрито, у присутності потерпілої, взяв каблучку з жовтого металу, яка належить ОСОБА_6 та яка, відповідно до висновку експерта від 23.04.2026 № СЕ-19/124-26/3730 ФХД виготовлена зі сплаву на основі золота з міддю із домішками срібла, з середнім вмістом золота 28,8%, маса виробу становить 2, 689 г, та вартість якої, відповідно до висновку експерта від 27.04.2026 № СЕ-19/124-26/5309-ТВ, на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 22.03.2026, становила 15 422,27 грн., вилучив її з фактичного володіння останньої, обернув на свою користь та таким чином протиправно нею заволодів.
Після цього ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість вільно розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 19 922,27 грн.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положенняст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині визнав повністю і підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, від дачі показів відмовився.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, та призначення останньому покарання на розсуд суду.
У порядкуст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого та його представника, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за їх відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у ракурсі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру потерпіла не має.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Підстав, у відповідності до ч. 3ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідност.66КК України є -щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України,судом невстановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями),а також виходить з принципів законності,справедливості,обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії`від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (сторона обвинувачення просила призначити покарання у виді позбавлення волі; обвинувачений не заперечував); відношення обвинуваченого до вчиненого, зокрема останній усвідомив свої протиправні дії і бажав як найшвидшого розгляду справи, щоб клопотати про направлення його до лав ЗС України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушеня (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів; особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив (корисливий) і мету (власне збагачення), спосіб (відкрите викрадення на очах потерпілої), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (завдання матеріальної шкоди потерпілій); поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, яка була активною під час досудового слідства і спрямована на встановлення обставин у справі; особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному, на час вчинення злочину перебував на іспитовому строці, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став і застосована до нього міра покарання не пов`язана з позбавленням волі не є стримуючим засобом від вчинення нових злочинів; соціальні зв`язки обвинуваченого: непрацюючий, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, які б стримували обвинуваченого від протиправної поведінки та нехтування діючими законами; стан здоров`я обвинуваченого: на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проходив у 2022 році лікування від алкогольної та наркотичної залежності, є інвалідом ІІ групи, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.
ОСОБА_5 засуджений 16.12.2025 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За таких обставин, згідно вимог ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, ОСОБА_5 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2025, застосувавши правила складання покарань.
Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов не заявлено.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
З обвинуваченого на користь держави потрібно стягнути процесуальні витрати за залучення експертів у справі на суму 6079 гривень 38 копійок.
Питання про речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід продовжити та залишити попереднім - тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2025 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5ст.72 КК Українив строк відбутого призначеного покарання зарахувати період перебування  ОСОБА_5 під вартою з 22 березня 2026 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно  ОСОБА_5 під час досудового розслідування, продовжити, та залишити  ОСОБА_5 під вартою до набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили, речові докази, скасувавши накладені на них арешти, а саме:
-довідку до акту огляду МСЕК № 197076 на ім`я ОСОБА_5 та частину гаманця, які передано до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП - повернути ОСОБА_5 , як власнику; 
-пляшку об`ємом 5 літрів з прозорою рідиною, яку передано до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП - знищити;
-два згортки фольги з вмістом амфетаміну, які передано до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП - знищити;
-грошові кошти в сумі 4500 гривень та каблучка із золота, які передано до АБ «Укргазбанк» - повернути потерпілій ОСОБА_6 , як власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у справі на суму 6079 гривень 38 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя:                   ОСОБА_1