УХВАЛА

28 травня 2026 року 
м. Київ
справа №200/2765/23
адміністративне провадження №К/990/2240/24, №К/990/1888/24
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., 
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року
у справі №200/2765/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,
УСТАНОВИВ:
15 січня 2024 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2024 року для розгляду справи №200/2765/23 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів -Мартинюк Н.М., Єресько Л.О.
Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі №200/2765/23 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
17 січня 2024 року до касаційного суду надійшла скарга Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську.
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2024 року касаційну скаргу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську залишено без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження за скаргою Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі №200/2765/23 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2024 року заяви Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську про зупинення виконання судових рішень у справі №200/2765/23 задоволено; зупинено виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі №200/2765/23 до закінчення перегляду судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду: 1) з`ясовує склад учасників справи; 2) вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи; 3) вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції; 4) вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються; 5) вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач призначає справу до касаційного розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (частина третя статті 340 КАС України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 КАС України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
У тексті касаційної скарги відповідач просить здійснювати розгляд справи за участі його представника, у відкритому судовому засіданні.
Так, згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
У цій справі Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. Окрім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені ним у тексті касаційної скарги, не зумовлюють необхідність призначення справи до розгляду з викликом її учасників.
Ураховуючи наявність клопотання про розгляд указаної справи за участю відповідача, з огляду на вимоги пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
Суддею-доповідачем згідно із статтею 340 КАС України проведені необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду.
Ураховуючи викладене, справа може бути розглянута у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Керуючись статтями 340, 345 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
1. Підготовчі дії у справі закінчити.
2. Справу №200/2765/23 призначити до розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких 8, корп. 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................
А.В. Жук,
Суддя Верховного Суду