Справа № 751/3726/26 	Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г. 	
Провадження № 33/4823/524/26 	  	
Категорія - ст. 122 - 4, ст. 124 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року 	місто Чернігів	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду Гусач О.М., 
за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Чуха В. С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Чуха В. С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу по АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122 – 4, ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору.

Як встановив суд, 04 квітня 2026 року об 11 год. 45 хв. в місті Чернігові по проспекту Перемоги, 54, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 111740, держаний номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зіткнення з автомобілем Dacia, державний номерний знак НОМЕР_2 , та поїхала з місця дорожньо – транспортної пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху. За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2026 року серії ЕПР1 № 631849, за ст. 122-4 КУпАП.
04 квітня 2026 року об 11 год. 45 хв. в місті Чернігові по проспекту Перемоги, 54, водій автомобіля ВАЗ 111740, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , перед початком руху, не переконалася, що це буде безпечним та скоїла зіткнення з автомобілем Dacia, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в поточному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, постраждалих осіб немає, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху. За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2026 року серії ЕПР1 № 631823, за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Чух В. С. просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122 – 4, ст. 124 КУпАП, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Зазначає, місцевий суд не взяв до уваги особу ОСОБА_1 , яка уперше притягується до адміністративної відповідальності, ушкодження автомобіля Dacia, державний номерний знак НОМЕР_2 є незначними, крім того, від її протиправних дій тяжких наслідків не настало, претензії з боку потерпілого відсутні, добровільно пред`явила іншому учаснику дорожньо – транспортної пригоди страховий поліс з метою відшкодування збитків та самостійно повернулась на місце скоєння дорожньо – транспортної пригоди. Позитивно характеризується за місцем постійної роботи та проживання, має батьків похилого віку. Їх вік та хвороби потребують догляду та піклування з боку доньки ОСОБА_1 , в тому числі і транспортування до сімейного лікаря та в лікарню, для чого останній необхідно мати право на керування транспортним засобом.
Вважає, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 місцевим судом, через свою суворість, не відповідає характеру вчинених нею адміністративних правопорушень і її особі та не є справедливим, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції в цій частині.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та її захисник адвокат Чух В. С. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Чуха В. С., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.
За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.
У свою чергу, захисник Чух В. С. порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке належним чином мотивоване, а тому з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною.
Оскільки наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень ніким під сумнів не ставиться та в апеляційній скарзі не оспорюється, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП викладені в постанові висновки суду в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції правильно визначився із тим, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким є передбачене ст. 122-4 КУпАП адміністративне правопорушення. Проте накладаючи стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував наступні вимоги закону.
Так, згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має відповідати регламентованій законом меті та критеріям достатності (співмірності).
Апеляційний суд виходить з того, що за змістом системного аналізу норм матеріального права законодавцем встановлено презумпцію застосування більш м`якого заходу примусу, в тому числі й адміністративного стягнення, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення його мети.
Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Обираючи вид адміністративного стягнення, який підлягає застосуванню щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначених вище вимог КУпАП не дотримався, оскільки не врахував усі обставини провадження щодо адміністративного правопорушення та особи, яка його вчинила, в їх сукупності та, як наслідок, належним чином не обґрунтував підстав для висновку про неможливість досягнення за обставин цієї справи мети адміністративного стягнення не лише шляхом позбавлення ОСОБА_1 права керування траспортними засобами.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови під час накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на поведінку особи що притягається до адміністративної відповідальності, суспільну небезпеку скоєного нею правопорушення та відсутність дієвого каяття. Інших конкретних і доречних обставин провадження судом першої інстанції враховано не було.
Так залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до п. 1.10 ПДР - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу;
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 залишила місце де сталася ДТП після того як інший водій з пасажиром також покинули місце події, проте через короткий проміжок часу самостійно повернулася на місце ДТП та пояснила свої дії працівникам патрульної поліції, надавши відповідні письмові пояснення, при цьому не заперечувала свою причетність до події та обставини за яких вона відбулась, не перешкоджала встановленню істини по справі, а саме наявності на її транспортному засобі пошкоджень унаслідок ДТП.
Оцінюючи конкретні обставини ДТП, слід врахувати й те, що автомобіль Dacia, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував потерпілий отримав незначні пошкодження. Пошкоджень автомобільної дороги, вулиці, дорожніх споруд або іншого майна, заподіяння шкоди здоров`ю людей спричинено не було, що підтверджується схемою місця ДТП. Також ця ДТП не характеризувалась створенням наднебезпечної аварійної обстановки для учасників дорожнього руху.
ОСОБА_1 визнала винуватість у вчинених нею адміністративних правопорушеннях, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, тобто усвідомила їх протиправний характер, що підтверджується її поясненнями наданими апеляційному суду. 
Водночас слід зазначити, що обидва транспортні засоби застраховані у відповідних страхових компаніях із наявністю страхових полісів, а тому потерпіла особа забезпечена можливістю на належне й оперативне отримання страхового відшкодування завданої шкоди транспортному засобу. Також ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду запевнила, що в разі зволікань зі страховими виплатами готова самостійно відшкодувати потерпілому спричинену матеріальну шкоду.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено відсутність претензій потерпілого до ОСОБА_1 та відсутність його позиції щодо накладення на ОСОБА_1 суворого стягнення.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 апеляційним судом враховується: відсутність даних, які б характеризували її з негативної сторони, а також даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної чи кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, визнання вини, наявність постійного місця роботи, батьків похилого віку, участь в благодійних та волонтерських заходах , що підтверджується долученими до апеляційної скарги довідками характеристиками, подяками та відзнаками.
Зазначене вище свідчить, що навіть із урахуванням наведених місцевим судом мотивів, накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік не буде справедливим і необхідним стягненням у даному випадку. Наведена в оскаржуваній постанові мотивація без урахування всього комплексу обставин справи не є достатньою для висновку, що перевиховання за вчинення вказаних вище правопорушень неможливе без позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права керувати транспортними засобами. Тому наявні підстави для пом`якшення накладеного судом першої інстанції стягнення.
Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.ст.124, 122-4 КУпАП із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки позбавлення права керування транспортними засобами в даному випадку є занадто обтяжливим і недоцільним.
Таке стягнення відповідатиме загальним засадам застосування адміністративного стягнення, буде справедливим, необхідним і достатнім для досягнення його мети - виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень, а також не становитиме «особистий надмірний тягар для особи».
Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Чух В.С. підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника адвоката Чух В. С. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2026 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Чух В. С. задовольнити.

Змінити постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2026 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Чернігівського апеляційного суду	О. М. Гусач