Провадження 2-др/557/4/26
Справа 570/671/26 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі: судді Оленич Ю.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 570/671/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2026 року Гощанським районним судом Рівненської області ухвалено заочне рішення, яким позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 05.04.2023-100002035 від 05 квітня 2023 року в розмірі 9 180,00 грн та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, тобто вирішено питання судових витрат у виді судового збору.
У позовній заяві представник позивача зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи включає в себе: судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000,00 грн. Представник позивача також повідомив, що докази понесення судових витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, оскільки за домовленістю сторін оплата правової допомоги здійснюється після винесення судом позитивного рішення за позовом.
15 травня 2026 року від представника позивача Кузьменка М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат представником позивача до заяви долучено договір №01/25-СЦ про надання правничої допомоги, укладений 01 квітня 2025 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та ТОВ «Споживчий центр», додаткову угоду №6 до договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, звіт про виконану роботу від 13 травня 2026 року та платіжну інструкцію № СЦ00105475 від 14 травня 2026 року на суму 6000,00 грн.
Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи, а тому розгляд проводиться без повідомлення учасників справи, що відповідає положенням ч. 3 ст. 270 ЦПК України.
Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 07 травня 2026 року позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № № 05.04.2023-100002035 від 05 квітня 2023 року в розмірі 9 180,00 грн та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, тобто вирішено питання судових витрат у виді судового збору. Питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн не вирішувалося.
Позивачем у позовній заяві подано попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідна заява представника позивача з наданням доказів понесення позивачем судових витрат була надіслана її представником до суду через систему «Електронний суд» 14 травня 2026 року.
Враховуючи вимоги, викладені у заяві, представник позивача просить вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.
Судом установлено, що 01 квітня 2025 року Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» з ТОВ «Споживчий центр» укладено договір про надання правничої допомоги 01/25-СЦ та 31 грудня 2025 року додаткову угоду до вказаного договору.
Згідно з п. 3.1. Договору, вартість послуг визначається наступним чином: 6000 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно.
Згідно платіжної інструкції № СЦ00105475 від 14 травня 2026 року ТОВ «Споживчий центр» перерахувало Адвокатському об`єднанню «Лекс Верітас» 6000 гривень оплати за надання правничої допомоги згідно додаткової угоди №6 до договору № 01/25-СЦ (від 01 квітня 2025 року за позовом до ОСОБА_1 , без ПДВ.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу, до 4000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Таким чином заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 137, 141, 247, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.
В решті вимог заяви відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
-позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833;
-відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя Оленич Ю.В.