Справа № 344/14849/25
Провадження № 2/344/997/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)

11 травня 2026 року місто Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Мелещенко Л.В. 
за участю секретаря судового засідання - Дутки Р.-І.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28462,49 гривень.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.03.2024 між ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1481856 про надання споживчого кредиту.
На умовах, встановлених договором, Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит у сумі 3300,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
У період з 07.03.2024 по 24.12.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора у розмірі 2498,11 гривень, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 гривень та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2234,10 гривень.
24 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» повідомило в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані Новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за договорами та передачу персональних даних позивачу із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора. 
До позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1481856 від 07.03.2024 у загальному розмірі 24238,49 гривень, з якої заборгованість з тіла кредиту - 3299,99 гривень, заборгованості за процентами - 19552,5 гривень, штрафні санкції 1386,00 гривень.
Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1481856 від 07.03.2024 року не закінчився. А тому в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, позивачем у період з 25.12.2024 по 02.03.2025 (68 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 5 610,00 гривень: 3299,99 гривень * 2,5% = 82,5 гривень * 68 календарних дні = 5 610,00 гривень. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в пункті 1.4. договору № 1481856 від 07.03.2024, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 25 162,50 гривень (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 19552,50 гривень, проценти, нараховані позивачем, у сумі 5 610,00 гривень). Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. 
Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. 
Відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 1481856 від 07.03.2024 загальною сумою 29 848,49 гривень, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 3299,99 гривень, нарахованих процентів первісним кредитором - 19552,5 гривень, нарахованих процентів Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 68 календарних днів 5 610,00 гривень, штрафні санкції 1386,00 гривень.
За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 28 462,49 гривень, судові витрати, в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача на користь позивача (а.с.1-28).
Процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2025 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.150-151).
Ухвалою суду від 29 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 152-153).
Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року виправлено описку в ухвалі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2025 року у цивільній справі № 344/14849/25, провадження №2/344/5041/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши у вступній, описовій та резолютивній частинах ухвали суду від 29 серпня 2025 року позивача по справі «Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» замість «Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». У іншій частині ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2025 року залишено без змін (а.с. 169-170).
Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» докази (а.с.171-172).
Пояснення учасників справи у судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у вимогах позовної заяви зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. 
Учасники справи у судове засідання, призначене на 07 травня 2026 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася у судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки, відзиву не подала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 11 травня 2026 року прийнята відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Згідно листа ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА», було успішно перераховано грошові кошти у сумі 3300,00 гривень на платіжну карту НОМЕР_1 (а.с. 32).
07.03.2024 між ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ», Товариством, та ОСОБА_1 ,Споживачем, укладено договір № 1481856 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3300 гривень; строк кредиту 360 днів: з 07.03.2024 по 02.03.2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів; кредит надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 40-49, 51-53). 
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» повідомило боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.54-553).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1481856 від 07.03.2024, складеного ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ»,заборгованість становить у загальному розмірі 24238,49 гривень, з якої заборгованість з тіла кредиту - 3299,99 гривень, заборгованості за процентами - 19552,5 гривень, штрафні санкції 1386,00 гривень (а.с. 57).
З розрахунку, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», заборгованість за договором № 1481856 від 07.03.2024 становить 29 848,49 гривень, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 3299,99 гривень, нарахованих процентів первісним кредитором - 19552,5 гривень, нарахованих процентів Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 68 календарних днів 5 610,00 гривень, штрафні санкції 1386,00 гривень (а.с 58-59).
24 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ», Клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», Фактором, укладено Договір факторингу № 24122024, за умовами якого за плату Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 1481856 від 07.03.2024 (а.с. 62, 127-144). 
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВАРИСТВО з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є юридичною особою (а.с.63-64).
Національним банком України була видана ТОВАРИСТВУ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» ліцензія для здійснення діяльності з надання фінансових послуг (а.с.65).
06 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», Фінансовою компанією, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ», Клієнтом, укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 (а.с. 66-69). 
31 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», Фінансовою компанією, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ», Клієнтом, укладена додаткова угода до договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06 червня 2022 року (а.с. 70).
Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» є юридичною особою (а.с.71-76).
ТОВАРИСТВО з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» є фінансовою установою, про що свідчить Витяг з Державного реєстру фінансових установ (а.с. 77-79).
ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» здійснювалася сплата за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024 ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.80).
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.81-82).
Національним банком України видане свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВАРИСТВУ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.84).
ТОВАРИСТВУ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с. 85).
Статут ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» затверджений рішенням єдиного учасника ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» № 251124/1 від 25.11.2024 (а.с. 88-100).
Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» затверджені наказом директора Товариства від 05.10.2022 № 02-КД (а.с. 101-126).
Як вбачається з відповіді Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано платіжну картку НОМЕР_2 , на яку 07.03.2024 було зараховано платіж у сумі 3300,00 гривень (а.с.174).
Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду
за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 628 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, як зазначено у частині першій статті 627 Цивільного кодексу України.
Згідно статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 1082 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 Цивільного кодексу України).
Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
З матеріалів справи судом встановлено, що договір факторингу №24122024 від 24.12.2024 укладений відповідно до вимог закону, містить всі істотні умови. Доказів визнання вказаного договору недійсним, неукладеним чи його розірвання до матеріалів справи не надано.
Судом встановлено, що на підставі договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 правонаступником прав та обов`язків за кредитним договором № 1481856 від 07.03.2024, укладеним між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Згідно частини першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною другою статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Згідно частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Оскільки договір № 1481856 від 07.03.2024 укладено на сайті позикодавця та відповідач підписала його одноразовим ідентифікатором С228, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір № 1481856 від 07.03.2024 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 Цивільного кодексу України.
Так, у частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит у сумі 3300,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту НОМЕР_1 .
Відповідачем здійснено на рахунок Первісного кредитора на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 гривень.
Отже, судом встановлений факт невиконання відповідачем належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів у повному розмірі.
Відповідач не оспорювала даний кредитний договір у судовому порядку.
У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості за укладеним договором не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. 
Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано.
Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3299,99 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи вимоги позовної заяви про стягнення заборгованості за процентами, то суд виходить з наступного. 
Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
У договорі № 1481856 від 07.03.2024 сторони погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає 3300,00 гривень (пункт 1.3.); строк кредиту 360 днів: з 07.03.2024 по 02.03.2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів (пункт 1.4.).
Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного у пункті 1.4 цього договору (пункт 1.5.1 договору).
Відповідно до пункту 1.5.2 договору, знижена процентна ставка становить 0,010 % в день.
Судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок заборгованості за процентами у межах строку дії договору.
Разом з тим, щодо відсоткової ставки за користування кредитом, суд зауважує наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Кредитний договір був укладений з відповідачем 07 березня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Таким чином, у період з 07.03.2024 по 02.03.2025 проценти нараховуються за
такою формулою: 3300 (тіло кредиту) *1% = 33,00 гривень - нарахований відсоток за день, 33*360= 11880,00 гривень - нараховані відсотки з 07.03.2024 по 02.03.2025.
Як зазначає позивач, у період з 07.03.2024 по 24.12.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора у розмірі 2498,11 гривень, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 гривень та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2234,10 гривень.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за процентами у розмірі 9645,90 гривень (11880,00 - 2234,10 = 9645,90).
У задоволенні решти вимог про стягнення відсотків слід відмовити.
Докази, які б спростовували доводи позивача про факт невиконання відповідачем зобов`язань за договором № 1481856 від 07.03.2024, в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №1481856 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 07.03.2024 у загальному розмірі 12945,89 гривень, що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3299,99 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 9645,90 гривень.
Щодо позовних вимог про нараховування трьох процентів річних та інфляційних втрат у порядку, передбаченому положеннями частини десятої та одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України, до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частини десятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Суд зазначає, що інфляційні втрати не відносяться до відсотків чи пені в розумінні частини десятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд вважає за необхідне зазначити, що нарахування відсотків чи пені у порядку, передбаченому частиною десятою статті 265 Цивільного процесуального кодексу України, є правом суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 дійшла висновку, що норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, оскільки визначають не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, а можливість. Відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України).
Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду. Нарахування пені або відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки чи пеня, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків чи пені, які нараховуються до моменту виконання судового рішення.
Тож правила наведених норм процесуального права можна застосовувати для продовження на майбутнє нарахування будь-яких відсотків (як за правомірне користування чужими грошовими коштами, так і за неправомірне користування ними) або пені, які розраховуються за методикою, що враховує фактор часу, що передбачені законодавством або договором і які суд вирішив стягнути з боржника на користь кредитора за невиконання певного зобов`язання. Відтак передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних охоплюються приписами частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України), якщо позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а суд задовольнив цю вимогу.
Ураховуючи, що позивач не заявляв позовну вимогу про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, відповідно суд не задовольняв такої вимоги, тому у суду відсутні підстави для застосування положень частини десятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем про подачі позовної заяви сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2422,40 грн (а.с. 149).
Позовні вимоги задоволені частково на 45,48 %, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 1101,71 гривень.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 511-512, 526, 610-612, 625, 1048, 1054, 1077-1082 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 263-265, 267, 273, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, заборгованість за договором №1481856 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 07 березня 2024 року у загальному розмірі 12945,89 гривень (дванадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень вісімдесят дев`ять копійок), що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3299,99 гривень (три тисячі двісті дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто дев`ять копійок), заборгованості за процентами у розмірі 9645,90 гривень (дев`ять тисяч шістсот сорок п`ять гривень дев`яносто копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, судовий збір у розмірі 1101,71 гривень (одна тисяча сто одна гривні сімдесят одна копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03150 м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 11 травня 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.