ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 609/836/25	Головуючий у 1-й інстанції Катерняк О.М. 	
Провадження № 22-ц/817/484/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючої - Храпак Н.М. 
Суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
за участі секретаря - Гичко К.С. 
без участі сторін, належним чином
повідомлених про день, час та місце розгляду справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №609/836/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович, на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року, ухваленого суддею Катерняк О.М., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «АГРО К.М.М.» про визнання відсутнім права оренди та укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди, -
ВСТАНОВИВ:
у вересні 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» Андросюк Ігор Сергійович звернувся в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , Фермерського господарства «АГРО К.М.М.» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Позов обґрунтовано тим, що 01.04.2014 ТОВ «Західна агровиробнича компанія» уклало з ОСОБА_1 договір оренди землі № б/н, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 2,4827 га, кадастровий номер 6125885600:01:001:0068, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до пункту 8 договору оренди землі (в редакції пункту 4.1 Додаткової угоди про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 20.07.2018 року до Договору оренди землі від 01.04.2014 року: договір укладено строком на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана Додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендаря про намір продовжити його дію. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права відносно земельної ділянки, яка знаходиться на території Піщатинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області 20.07.2018 проведено державну реєстрацію іншого речового права. З урахуванням дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки сплив 20.07.2025 року.
Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, 03.04.2025 ТОВ «Західна агровиробнича компанія» надіслало ОСОБА_1 за його місцем реєстрації проживання, лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 20.07.2018, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача вих. № 2533 від 03.04.2025 із проєктом додаткової угоди у 2 примірниках.
Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду. Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк.
При цьому позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, сплачував належним чином орендну плату за користування земельною ділянкою, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проєкт додаткової угоди. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а відповідач, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на пропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною.
Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.2025 щодо земельної ділянки, площею 2,4827 га, кадастровий номер 6125885600:01:001:0068, яка знаходиться на території Піщатинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60862926. Таким чином, позивач дізнався про те, що ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з фермерським господарством "АГРО К.М.М.".
Вважає, неправомірними дії відповідачів щодо укладення договору оренди на земельну ділянку, яка знаходилась в оренді у ТОВ «Західна агровиробнича компанія», що грубо порушує норми ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а заявлені позивачем у позові вимоги відповідають встановленим ч. 2 ст. 16, ст. 651 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20, ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 33 «Про оренду землі» способом захисту порушених прав Позивача і є ефективним способом їх захисту у спірних правовідносинах.
Запропонована позивачем до укладення з відповідачем у судовому порядку додаткова угода стосується як внесення змін до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 11.05.2018 року (зі всіма змінами та доповненнями до нього чинними на момент його поновлення) так і поновлення цього договору на новий строк. Отож, відмовивши в укладенні цієї додаткової угоди відповідач порушив права позивача на укладення додаткової угоди у формі єдиного письмового документу, як про внесення законних змін до Договору оренди землі № б/н від 11.05.2018 року (зі всіма змінами та доповненнями до нього чинними на момент його поновлення), так і про його поновлення на новий строк.
З цих підстав просить: визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 01.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_1 в зазначеній позивачем редакції; визнати відсутнім у відповідача Фермерського господарства «АГРО К.М.М.» права оренди земельної ділянки площею 2,4827га, кадастровий номер 6125885600:01:001:0068, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області, номер запису про інше речове право: 60862926.
Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «АГРО К.М.М.» про визнання відсутнім права оренди та укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди – відмовлено повністю.
Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору – залишено за позивачем.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шумського районного суду від 13.01.2026 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи та невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи.
Вказує, що подана відповідачем заява не може розцінюватися як відповідь на лист - повідомлення орендаря про поновлення договору оренди землі, оскільки не відповідає вимогам, встановленим статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Зокрема, вона не містить жодних обґрунтованих заперечень щодо запропонованих заявником умов, не містить дати, на штампі відсутній підпис уповноваженої особи на отримання поштової кореспонденції, а також у ній відсутні будь-які посилання на отриманий лист-повідомлення позивача, не містить аналізу поданого проекту додаткової угоди та не містить рішення, прийнятого за результатами розгляду звернення орендаря, як того вимагає стаття 33 Закону України «Про оренду землі».
Вказують, що закон прямо зобов`язує орендодавця у місячний строк після отримання листа - повідомлення орендаря розглянути його, перевірити проект додаткової угоди, за необхідності узгодити істотні умови та направити орендарю лист- повідомлення про прийняте рішення.
При, цьому зазначають, що жодної відповіді на лист-повідомлення направлений позивачем, у порядку визначеному ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» позивач від відповідача не отримував.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 фактично проект додаткової угоди не розглянув, жодних обґрунтованих заперечень щодо умов додаткової угоди не висловив, а виключно безпідставно надав позивачу відмову в укладанні додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі.
Крім цього, вказують, що суд першої інстанції не дослідив належним чином подальшу поведінку орендодавця, яка свідчить про недобросовісність, оскільки після повідомлення про намір самостійно обробляти земельну ділянку ОСОБА_1 укладає договір оренди тієї ж земельної ділянки з ФГ «АГРО К.М.М.», що вказує на свідоме ігнорування закону та відповідно процедури поновлення договору оренди з попереднім орендарем.
Отже, фактично наведені дії відбулися з метою перешкоджання поновленню Договору оренди з первісним орендарем за будь-яких умов, суперечать принципу добросовісності та забороні зловживання правом.
Суд першої інстанції здійснив неповне з`ясування обставин справи, оскільки не врахував, що: орендодавець не припинив орендні правовідносини як такі, а лише змінив орендаря; новий договір укладено одразу після припинення попереднього; фактично відбулася заміна орендаря всупереч переважному праву ТОВ “Західна агровиробнича компанія”.
Тобто дії орендодавця були спрямовані не на припинення оренди, а на усунення конкретного орендаря.
Суд першої інстанції фактично поставив принцип свободи договору вище за імперативну норму. Однак, свобода договору не є абсолютною та обмежується вимогами закону, зокрема положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі».
У відзиві ФГ «АГРО К.М.М.» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 13.01.2026 залишити без змін.
Вказують, що судом апеляційної інстанції безпідставно поновлено ТОВ «Західна агровиробнича компанія строк на апеляційне оскарження, оскільки строк апеляційного оскарження розпочався 16.01.2026 і закінчився 16.02.2026.
Разом з тим, представником позивача подано до суду апеляційну скаргу 24.02.2026. на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження заявник в апеляційній скарзі посилається на відпустку начальника юридичного відділу з 11.02.2026 по 23.02.2026, відсутність можливості замінити представника та велику кількість однотипних справ. Однак, вважають, що зазначені підстави для поновлення строку не є поважними. Щодо перебування начальника юридичного відділу Андросюка І.С., то ним не подано жодних доказів, про те, що на час відпустки його обов`язки виконував інший працівник, як і не подано доказів про кількість інших працівників в юридичному відділі товариства. За наявності інших працівників не було перешкод для подання апеляційної скарги. Крім того, звертають увагу суду, що з початку відпустки ОСОБА_2 – 11.02.2026 і до закінчення процесуальних строків 16.02.2026 минуло лише 4 дні, що було достатньо для подання скарги навіть при вивченні матеріалів справи іншим представником, оскільки товариство подало велику кількість однотипних справ.  Щодо неможливості залучення іншого представника, то вказують, що заявник вводить суд в оману, оскільки інтереси ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як в суді першої інстанції так, і в суді апеляційної інстанції представляє Русин Ю.Ю., про що вказано в позові так і в апеляційній скарзі. А тому жодних прешкод у поданні апеляційної скарги у ОСОБА_3 не було.
Щодо доводів заявника про неможливість своєчасного подання апеляційної скарги у зв`язку з великою завантаженістю представника, то вказують, що жодних доказів на підтвердження вказаного позивачем факту надмірного навантаження до суду не надано
Також вказують, що судом апеляційного суду в порушення норм процесуального права в ухвалі про відкриття провадження взагалі не вирішувалося питання поновлення строку на апеляційне оскарження, хоча таке клопотання було заявлено заявником.
Щодо доводів заявника про те, що подана орендодавцем заява про відмову у продовженні орендних правовідносин не відповідає вимогам статті 33 Закону України «Про оренду землі», то вказують, що як вбачається з матеріалів справи 09.04.2026 орендар направив орендодавцю листа про намір поновити договір оренди земельної ділянки. В свою чергу ОСОБА_1 надав позивачу заяву про відмову у продовженні договірних відносин. Таким чином орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився із запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, а відтак орендодавець діяв в межах наданих йому повноважень. При, цьому зазначають, що законодавцем не встановлено типову форму документа, яким орендодавець повинен повідомити орендаря про відмову в продовженні спірних правовідносин, не вказано умов за яких обов`язково повинен бути вказаний кадастровий номер земельної ділянки та чітке обгрунтування з якими саме умовами договору орендодавець не погоджується.  
Таким чином, вважають, що доводи заявника про те, що подана орендодавцем відмова не відповідає вимогам законодавства не заслуговують на увагу суду, оскільки не зазначено, які саме норми законодавства вимагають подавати відмову певного змісту, недотримання якого приводить до недійсності такої відмови.
Звертають увагу, що документи, наявні у матеріалах справи і дослідженні судом першої інстанції, підтверджують, що волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі відсутнє.
Відтак, вважають, що судом першої інстанції правильно встановлено, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження ним на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Для пролонгації відносини оренди та реалізації переважного права на укладення договору оренди на новий строк необхідною є згода обох сторін, одного лише волевиявлення орендаря недостатньо. Натомість такої згоди сторони у цій справі не досягли.
Щодо доводів заявника про недобросовісність поведінки відповідача, так, як після повідомлення про намір самостійно обробляти земельну ділянку ОСОБА_1 укладає договір оренди тієї ж земельної ділянки з ФГ «АГРО К.М.М.», то зазначають, що після закінчення строку дії договору оренди землі із ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавець розпорядився належною йому земельною ділянкою на власний розсуд, передавши її в оренду ФГ «АГРО К.М.М.», а тому переважне право ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним.
Таким чином, суд встановивши, що орендодавець висловив своє небажання продовжувати строк дії цього договору і не підписав додаткової угоди до нього, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право скаржника на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 06 травня 2026 року клопотання ТОВ «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено.
Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія", інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович, пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року.
Представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» — адвокат Андросюк І.С. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету, проте подав у суд заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник відповідача ФГ «АГРО К.М.М.» — адвокат Сампара Н.М. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву, заслухавши доповідь судді-доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №1917/1721/2012 від 18.12.2012 за ОСОБА_1 визнано право на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із права на земельну частку (пай), розміром 3,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності «Піщатинське», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ТР №0193359, виданого 21 жовтня 1996 року Шумською РДА.
Свідоцтвом про право власності, індексний номер 5587356 від 02.07.2013, виданим реєстраційною службою Шумського районного управління юстиції Тернопільської області підтверджується, що власником земельної ділянки площею 2,4827га кадастровий номер 6125885600:01:001:0068 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області, є ОСОБА_1 .
01 квітня 2014 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем СТОВ «Агро-Лан» укладено Договір оренди землі б/н, відповідно до умов якого в оренду передається земельна ділянка площею 2,4827га кадастровий номер 6125885600:01:001:0068, що розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області. Відповідно до п. 8 Договору, договір укладено на 7 років.
Орендна плата вноситься у такі строки: до завершення поточного року (п. 11 Договору).
За пунктом 36 Договору зміна його умов можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується в судовому порядку.
Відповідно до пункту 37 Договору його дія припиняється зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Додатковою угодою (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) від 20.07.2018 до Договору оренди землі від 01.04.2014, сторону орендаря змінено з СТОВ «Агро-Лан» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія».
Додатково, крім заміни сторін Орендаря, сторони домовились внести зміни в Договір оренди землі, зокрема: в п. 5 стосовно нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в п. 8 виклавши його в новій редакції «Договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана Додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію»; в п. 9 виклавши його в новій редакції «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 11,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 11338,63 грн за рік оренди».
Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 132575469 від 30.07.2018 вбачається, що земельна ділянка площею 2,4827га кадастровий номер 6125885600:01:001:0068, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та власником котрої є ОСОБА_1 перебуває в оренді на підставі договору оренди землі б/н від 01.04.2014, укладений між СТОВ «Агро-Лан» та ОСОБА_1 та додаткової угоди до Договору оренди землі б/н від 20.07.2018, видавником якої є ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Зареєстроване інше речове право за №7074877. Строк дії: 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду). Орендарем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем – ОСОБА_1 .
Згідно із інформацією, яка міститься у довідці №5012 від 04.09.2025, виданій ТОВ «Західна агровиробнича компанія» слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером 6125885600:01:001:0068 знаходиться в межах поля №107-5116, перебуває в користуванні підприємства та засіяна сільськогосподарською культурою – соняшник під урожай 2025 року.
Відповідно до Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.08.2025 та 04.09.2025 слідує, що земельна ділянка площею 2,4827га кадастровий номер 6125885600:01:001:0068 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Піщатинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, власником якої є ОСОБА_1 перебуває в оренді на підставі договору оренди б/н від 21.07.2025. Зареєстроване інше речове право за №60862926. Строк дії: 10 років, з автоматичним продовженням дії договору. Орендарем є Фермерське господарство «АГРО К.М.М.», орендодавцем – ОСОБА_1 .
Встановлено, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 03 квітня 2025 року за вих.№2533 на ім`я та адресу відповідача ОСОБА_1 направило лист-повідомлення «Про намір продовжити дію Договору оренди земельної ділянки №б/н від 20.07.2018, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача», згідно якого позивач повідомив про намір поновити дію Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018 (земельна ділянка площею 2,4827га, кадастровий номер 6125885600:01:001:0068, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області), право оренди за яким зареєстроване відповідно до вимог чинного на момент укладення договору законодавства України у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право: 7074877. Просить підписати додаткові угоди на поновлення дії Договору оренди земельної ділянки №б/н від 20.07.2018 та направити один екземпляр позивачу.
Вказаний лист-повідомлення з проектом додаткової угоди було відправлено відповідачу ОСОБА_1 09.04.2025, що підтверджується копією опису вкладення листа-пріоритетний від 09.04.2025, копією списку згрупованих відправлень-пріоритетний №2679 від 09.04.2025 та копією фіскального чеку до списку №2679 від 09.04.2025.
В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 адресував ТОВ «Західна агровиробнича компанія» власноручно написану заяву про те, що не бажає поновляти договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6125885600:00:001:0068, оскільки має право забрати землю у власне користування, просить не засівати.
У лівому нижньому куті листа мається штамп ТОВ «Західна агровиробнича компанія» з відміткою про отримання заяви 18.04.2025.
21 липня 2025 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Фермерським господарством «АГРО К.М.М.» було укладено Договір оренди землі № б/н, предметом якого є земельна ділянка площею 2,4827га з кадастровим номером 6125885600:01:001:0068.
Відповідно до п. 8 Договору, договір оренди укладено на 10 років. Сплив строку дії договору оренди починається з дати його підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.
Згідно з п. 9 та п. 11 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендна плата вноситься до 31.12 кожного року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Західна агровиробнича компанія», суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено відсутність волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі з позивачем, який висловив своє небажання продовжувати строк дії цього договору і не підписав додаткової угоди до нього, а тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося.
Таким чином, суд вважав, що переважне право ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки немає однієї зі складових юридичних фактів, що надають позивачу право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною п`ятою ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме відсутня воля орендодавця на укладення такого договору, який повідомляв орендаря про небажання поновлювати договір оренди.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Оскільки договір оренди спірної земельної ділянки укладено 01 квітня 2014 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення договору.
Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - в редакції, чинній на момент укладення договору оренди) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частини восьма, дев`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.
Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Такий правовий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц.
У разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі № 272/440/18.
Наведене також узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (провадження № 14-72цс21), відповідно до яких норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами (пункт 8.26 вказаної постанови).
У справі, що переглядається, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та СТОВ «Агро - Лан» укладено Договір оренди землі № б/н від 01.04.2014, додаткову угоду № б/н (якою визначено нового орендаря ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та внесено зміни до договору) від 20.07.2018, щодо земельної ділянки площею 2,4827 га кадастровий номер 6125885600:01:001:0068, що розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), строком на 7 років (а.с.15-17).
Пунктом 4.1 додаткової угоди сторони домовилися внести наступні зміни у Договір оренди землі в п.8 та викласти його в наступній редакції: договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана Додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно у позивача право оренди земельної ділянки закінчувалось 20.07.2025.
09 квітня 2025 року ТОВ «Західна агровиробнича компанія» засобами поштового зв`язку (цінним листом із описом вкладення) надіслало лист-повідомлення від 03 квітня 2025 року за №2533 про намір продовжити дію договору оренди землі б/н від 20.07.2018, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача, з проханням підписати додаткові угоди на продовження дії договору оренди земельної ділянки (а.с.20-21).
При цьому, відповідач ОСОБА_1 адресував ТОВ «Західна агровиробнича компанія» власноручно написану заяву про те, що не бажає поновляти договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6125885600:00:001:0068, оскільки має право забрати землю у власне користування, просить не засівати (а.с.60).
У лівому нижньому куті листа мається штамп ТОВ «Західна агровиробнича компанія» з відміткою про отримання заяви 18.04.2025.
Таким чином, встановивши, що договір оренди землі укладено 01 квітня 2014 року та додаткову угоду до нього - 20 липня 2018 року, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» направило орендодавцю лист-повідомлення про намір поновити договір, однак ОСОБА_1 18.04.2025 у встановлений законом строк, а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення, повідомила про небажання продовжувати орендні правовідносини, а також зважаючи на відсутність погодженої сторонами додаткової угоди про поновлення договору на тих самих умовах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право відповідача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про те, що заява ОСОБА_1 не може розцінюватися як відповідь на лист - повідомлення орендаря про поновлення договору оренди землі, оскільки не відповідає вимогам, встановленим статтею 33 Закону України «Про оренду землі», так як не містить жодних обґрунтованих заперечень щодо запропонованих заявником умов, а також у ній відсутні будь-які посилання на отриманий лист-повідомлення позивача, не містить аналізу поданого проекту додаткової угоди та не містить рішення, прийнятого за результатами розгляду звернення орендаря, як того вимагає стаття 33 Закону України «Про оренду землі», колегія суддів вважає не обгрунтованими.
Зазначеною заявою орендодавець чітко висловив своє не бажання продовжувати договірні правовідносини та повідомив про намір самостійно обробляти земельну ділянку та проси її не засівати, а тому зміст зазначеної заяви однозначно свідчить про чітко виражене небажання орендодавця продовжувати орендні правовідносини з ТОВ «Західна агровиробнича компанія». При цьому, положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» не встановлюють спеціальної форми чи вичерпного змісту такого заперечення, а тому вирішальним є саме наявність однозначного волевиявлення власника земельної ділянки щодо відмови у поновленні договору, а не назва документа чи ступінь деталізації наведених у ньому мотивів. Крім того, чинне законодавство не покладає на орендодавця обов`язку мотивувати своє рішення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки приватної власності.
Відсутність у орендодавця наміру поновлювати договір оренди землі виключає можливість покладення на неї обов`язку погоджувати нові умови договору чи досягати з орендарем домовленості щодо його поновлення.
Оскільки орендодавець відмовився поновлювати договір оренди землі на попередніх умовах, суд першої інстанції правильно констатував відсутність за таких обставин справи порушення переважного права орендаря, адже переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Для пролонгації відносини оренди та реалізації переважного права на укладення договору оренди на новий строк необхідною є згода обох сторін, одного лише волевиявлення орендаря недостатньо.
Також безпідставними є доводи апеляційної скарги, про недобросовісність поведінки ОСОБА_1 , оскільки після повідомлення про намір самостійно обробляти земельну ділянку ОСОБА_1 укладає договір оренди тієї ж земельної ділянки з ФГ «АГРО К.М.М.»
Переважне право орендаря не є абсолютним і не може підміняти собою право власника земельної ділянки на вільне розпорядження нею після припинення попередніх орендних правовідносин. Оскільки право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» припинилося 20 липня 2025 року, а підстав для його поновлення не встановлено, укладення наступного дня нового договору оренди із ФГ «АГРО К.М.М.» не свідчить про недобросовісну поведінку та порушення прав позивача.
При цьому, колегія суддів враховує, що право оренди ФГ «АГРО К.М.М.» виникло на підставі договору оренди від 21 липня 2025 року та його державної реєстрації 22 липня 2025 року, тобто після припинення попереднього зареєстрованого права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія».
Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович слід залишити без задоволення, а рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович, залишити без задоволення.
Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст судового рішення виготовлено 15 червня 2026 року.

Головуюча:         Н.М. Храпак

Судді:          Б.О. Гірський

М.В. Хома