РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,
(Справа № 285/1198/26, провадження у справі № 2/0285/1344/26)
розглянув у спрощеному порядку без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (далі - ТОВ «ІННОВА НОВА») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВ «ІННОВА НОВА» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 28 135 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 2 662 грн. 40 коп. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” (далі по тексту — ТОВ “ІННОВА ФІНАНС”, “Позивач”, або “Кредитодавець”) і фізичною особою – ОСОБА_1 (далі по тексту - “Відповідач”, або “Позичальник”, або “Боржник”), було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 7230610225 (далі по тексту - “Договір позики”). Як вбачається із змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. 
Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України “Про електронну комерцію”.
Відповідно до п. 2.2. Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 7 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної Відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору, його додатків. 
Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п.2.4. Тип кредиту – кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п.2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 26.02.2025 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. 0,87 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). 2.7. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту.
Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 7 000,00 гривень, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім», з яким у ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір №160523/1 від 16 травня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» доручає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснювати перекази коштів (Платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. 
ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як Позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000 грн. 00 коп.
У той же час Відповідач всупереч умовам договору Позики, свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму Позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила.
Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 28 135 грн. 00 коп.: 7 000 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 7 135 грн. 00 коп. – заборгованість за процентами; 14 000 грн. 00 коп. – сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору. Разом: 28135 грн. 00 коп., проценти нараховувалися по 24.02.2026 року включно, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. 
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін. 
Представником відповідачки ОСОБА_1 — адвокатом Максимцем Олександром Богдановичем 23 березня 2026 року до суду подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача заперечила проти задоволення позову в повному обсязі. У відзиві зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами. Представник відповідачки вказує, що кредитний договір № 7230610225 від 26.02.2025, на який посилається позивач, укладений між відповідачкою та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», тоді як позов подано ТОВ «ІННОВА НОВА», при цьому належних доказів правонаступництва чи переходу права вимоги до позивача матеріали справи не містять. Також у відзиві зазначено, що відсутні докази наявності у позивача права на надання фінансових послуг та підтвердження його статусу фінансової установи. Представник відповідача звертає увагу на відсутність документів, які б підтверджували ознайомлення та погодження відповідачкою Правил надання споживчого кредиту, Тарифів та Паспорта споживчого кредиту, а також на відсутність підписаних відповідачкою документів, які б підтверджували погодження умов щодо сплати процентів, пені та інших платежів. Крім того, сторона відповідача вказує на відсутність належних доказів існування та розміру заборгованості, зокрема первинних бухгалтерських документів та виписок, які б підтверджували видачу кредитних коштів і розрахунок заявленої до стягнення заборгованості. Також зазначено, що відповідачкою здійснювалися платежі на погашення тіла кредиту, які позивач безпідставно зарахував у рахунок сплати процентів. Посилаючись на положення ЦК України, ЦПК України, практику Верховного Суду та принципи захисту прав споживачів, представник відповідачки вважає, що позивач не довів наявності правових підстав для стягнення заявлених сум, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити повністю. 
Представником позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» Андрущенком Михайлом Валерійовичем 26 березня 2026 року подано відповідь на відзив, у якій зазначено про безпідставність заперечень відповідачки та наявність підстав для задоволення позову. Представник позивача вказує, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, який був укладений у встановленому законом порядку, а відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів. У відповіді на відзив зазначено, що відповідачка фактично не заперечує отримання кредитних коштів та користування ними, а її доводи спрямовані на уникнення виконання грошового зобов`язання. Також представник позивача заперечив доводи відповідачки щодо відсутності у позивача права вимоги, зазначивши, що ТОВ «ІННОВА-НОВА» є тією ж юридичною особою, що й ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», яка змінила своє найменування, про що до Єдиного державного реєстру внесено відповідні відомості. Крім того, позивач вказав на безпідставність тверджень щодо відсутності у нього статусу фінансової установи. Щодо укладення кредитного договору представник позивача зазначив, що договір було укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом акцепту оферти з використанням одноразового ідентифікатора. На підтвердження укладення договору та ознайомлення відповідачки з його умовами позивач послався на надані до матеріалів справи договір позики, паспорт споживчого кредиту, протоколи підписання документів, роздруківки щодо надсилання одноразових ідентифікаторів, а також відомості про проведення ідентифікації позичальника через систему BankID НБУ. Крім того, представник позивача зазначив, що умови кредитного договору, у тому числі щодо сплати процентів та відповідальності за порушення зобов`язань, були погоджені сторонами під час укладення договору, а тому нарахування процентів та пені є правомірним. Посилаючись на положення ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію» та практику Верховного Суду, представник позивача просив відхилити доводи відзиву та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Встановлено, що 26 лютого 2025 року між ТОВ “ІННОВА ФІНАНС” і ОСОБА_1 , укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 7230610225 в електронній формі. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с. 13-24).
Відповідно до п. 2.1 Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або ЗУ "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві ( в т.ч через месенджери).
Згідно з п. 2.2 Договору, на умовах встановлених договором, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту), проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п. 2.3-2.5 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7000,00 грн., тип кредиту - кредит, строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів.
Згідно умов вище вказаного договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). 
Відповідно до п. 2.7 Договору, комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. 
Відповідно до п. 3.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 . 
Згідно з п. 3.2 Договору, сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору.
Відповідно до п. 5.4.1 Договору, позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту), штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. 
Пунктом 6.5.1 Договору передбачено, що у разі допущення прострочення платежів, вказаних у графіку платежів для позичальника може мати наступні наслідки: необхідність сплатити штраф/пеню у розмірі та порядку, що визначені в п. 7.3 та 7.4 Договору; вплинути на кредитну історію та ускладнити отримання споживчого кредиту надалі; якщо позичальник учасник програми лояльності витрата права на отримання зниженої процентної ставки.
У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань, з наступного календарного дня позичальник повинен виплатити штраф позичальнику у розмірі 28% від суми простроченого платежу за кожен факт такого прострочення (п. 7.3 Договору).
Пункт 7.4 Договору передбачає, що у разі порушення строків повернення кредиту позикодавець має право стягнути пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми прострочення платежу.
Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_1 , її місце проживання, податковий номер, дані її паспорта гр. України, електронна адреса, номер телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором 1168 (а.с. 13-24).
Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 7230610225 від 26.02.2025 (а.с. 24-25).
Відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту до договору № 7230610225 від 26.02.2025 року одноразовим ідентифікатором 8117 (а.с. 34-36).
Перерахунок коштів на рахунок позичальника позивач підтверджує довідкою вих. № 20590 від 19.02.2026 року ТОВ «ФК «Контрактовий дім», який діє на підставі договору №160523/1 від 16.05.2023 року укладеного з ТОВ «Іннова Фінанс» в сумі 7000,00 грн. 26.02.2025 на номер картки НОМЕР_2 (а.с. 12, 26-29).
Також, факт надання відповідачу кредиту в сумі 7000,00 грн. на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ) підтверджено випискою наданою АТ КБ «ПриватБанк», щодо зарахування грошових коштів на вищевказаний рахунок у сумі 7 000,00 грн. від 26.02.2025р., наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 74).
Згідно виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змінено найменування юридичної особи з ТОВ «Іннова Фінанс» на ТОВ «Іннова Нова».
З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за договором № 7230610225 від 26.02.2025 року вбачається, що відповідачка свої зобов`язання за договором позики виконала лише частково, здійснивши оплату комісії у розмірі 1 050,00 грн та процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16 427,00 грн. Разом з тим, у повному обсязі зобов`язання за договором не виконані, у зв`язку з чим за нею обліковується заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 135,00 грн. (а.с. 46-49).
Так, ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, надавши їй кредитні кошти у розмірі 7 000 грн 00 коп. У свою чергу відповідачка виконувала зобов`язання за договором лише частково, сплачуючи комісію та проценти за користування кредитом, однак суму кредиту у повному обсязі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
За ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76,77 ЦПК України).
За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
За абзацом 2 частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
За пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За частиною 6статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію`визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді з застосуванням електронного підпису. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, підтвердила умови отримання позики. Після цього позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефона одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використала для підтвердження підписання договору позики.
Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Суд, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 було порушено умови кредитного договору, на підставі якого нею отримано кредитні кошти, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 000,00 грн та нарахованими відсотками у розмірі 7 135,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 14 135,00 грн. 
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 14000,00 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє до 02.08.2026 р.
Позивачем нарахована пеня в розмірі 14 000,00 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 14000,00 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору пропорційно становить 1 337,59 грн. (50,24 %).
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В: 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (код ЄДРПОУ 44127243, місцезнаходження - м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, 04071) заборгованість за договором позики № 7230610225 від 26.02.2025 року в сумі 14 135 (чотирнадцять тисяч сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.
У решті частині позовних вимог щодо стягнення 14 000,00 гривень пені — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (код ЄДРПОУ 44127243, місцезнаходження - м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5, 04071) судовий збір в сумі 1 337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 59 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 17.06.2026 року.

Головуючий