ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 681/1038/25
Провадження № 22-ц/820/1108/26

Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 681/1038/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною, на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року в складі судді Горгулько Н.А. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
У серпні 2025 ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором №1515964 від 25.03.2024 у розмірі 143550 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог товариство зазначало, що 25.03.2024 року між ТзОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1515964, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14500 грн, строком на 360 днів та зобов`язався сплати проценти за користування кредитом. 
ТзОВ «Слон кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, шляхом перерахування коштів на банківську карту № НОМЕР_1 , за допомогою платіжного провайдера, що підтверджується листом ТзОВ «Пейпек». 
24.12.2024 року на підставі договору факторингу №24122024, укладеного між ТзОВ «Слон кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», останне набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1515964 від 25.03.2024 року. 
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаними вище договором належним чином не виконав, позивач наділений правом грошової вимоги до нього, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню становить 143550 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) – 14500 грн, заборгованість процентів за користування кредитом – 97875 грн, та 31175 грн – за нарахованими позивачем процентами за 86 календарних днів. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на їх користь 3% річних та інфляційні втрати, у зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань 
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» заборгованість за договором № 1515964 від 25.03.2024 року в сумі 143550 грн, яка складається з: 14500 грн – борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 97875 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 86 календарних днів – 31175 грн, судовий збір в сумі 2422, 40 грн та на правову допомогу в розмірі 10000 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 та його представник - адвокат Зачепіло З.Я. подали апеляційну скаргу не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення суми відсотків за кредитом, просять ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким зменшити розмір заборгованості за кредитом до 18 125 грн, з яких 14 500 грн тіло кредиту та 3625 грн процентів.
Представник апелянта вважає, що нарахування процентів за кредитним договором у розмірі 129 050 грн суперечить засадам зазначеним ч. 6 ст. 3 ЦПК України та п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Крім того вказує, що Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % . Вказаним Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, в якому передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів -2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5% застосовується до 22 квітня 2024 року, 1,5% - до 20 серпня 2024 року, а з 21 серпня 2024 діє процентна ставка 1% . Між тим, Кредитний договір 21.04.2024 № 1384-2813 між сторонами укладено після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні >1%, а саме 2,50% є незаконною в силу положень ч. 5 ст.8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».Таким чином, кредитор міг нарахувати протягом базового періоду – 30 к.д., який позичальник розумів як узгоджений строк кредитування, по договору від 25.03.2024 року № 1515964 з ТОВ «Слон кредит», по максимальній % ставці, 1% на день, тому розмір нарахованих процентів має зменшено до 25 % від нарахованої суми процентів, адже саме такий розмір нарахованих процентів буде справедливим. 
Крім того, представник апелянта вказує, що судом стягнуто явно завищену суму витрат на професійну правничу допомогу, адже дана справа не є складною, а тому 10 000 грн становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить розподілу таких витрат. 
ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що 25.03.2024 року між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. 
Також представник товариства зазначає, що сума заборгованості за Договором № 1515964 від 25.03.2024 року розрахована у відповідності до картки обліку договору первісного кредитора, відповідно до умов договору. Пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Пунктом 1.5.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується на наступних умовах. Якщо Споживач до 24.04.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 5.1. Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3. Договору. 24.04.2024 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. За розрахунком заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 25.03.2024 року по 24.12.2024 року, дата укладання Договору факторингу, у Відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 97875 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року до ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 97875 грн.
Крім того, відповідно до п. 1.4. строк дії Договору № 1515964 строк кредиту 360 днів: з 25.03.2024 року по 20.03.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1515964 від 25.03.2024 року закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, у період з 25.12.2024 року по 20.03.2025 року (86 календарних днів) позивачем здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 31 175,00 грн, відтак заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 129 050 грн. 
Рішення суду в частині стягнення тіла кредиту 14500 грн та відмови у стягнення 3% річних та інфляційних втрат в апеляційному порядку не оскаржено та в силу вимог ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні в частині, з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни судового рішення повністю або частково є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що 25.03.2024 року між ТзОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір № 1515964 про надання споживчого кредиту, за умовами якого товариство надало кредитні кошти в сумі 14 500 грн, а позичальник у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, передбачених цим договором (пункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору).
Даний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н416.
Пунктами 1.4, 1.5 кредитного договору встановлено, що строк кредиту 360 днів (до 20.03.2025 року), періодичність платежів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 2,5% в день, знижена процентна ставка 2 % в день (якщо споживач до 24.04.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту).
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_2 . Кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами.
Із пункту 3.1 кредитного договору слідує, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до додаткової угоди до Договору №1515964 сторони внесли зміни до п. 2.1 договору та змінили реквізити платіжної картки на яку перерахується кредит з № НОМЕР_2 на № НОМЕР_1 .
ТзОВ «Слон Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало для ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 14500 грн, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» Вих. №20250115-1023 від 15.01.2025, з якого вбачається, що останнє, маючи повноваження на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022, перерахувало 25.03.2024 від ТОВ «Слон Кредит» кошти в сумі 14500 грн на платіжну картку клієнта, маска картки № НОМЕР_1 .
Згідно з листом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 03.05.2025 року, також встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку 25.03.2024 було зараховано кошти у сумі 14500 грн.
24 грудня 2024 року ТзОВ «Слон кредит» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №1515964 від 25.03.2024 року загальна сума заборгованості склала 119625 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту - 14500 грн, заборгованості за процентами – 97875 грн, заборгованість за пенею - 7250 грн.
Відповідно до п. 1.4 Договору №1515964 строк кредиту 360 днів. 
Станом на дату укладення Договору факторингу від 24.12.2024 року № 24122024, строк дії кредитного договору № 1515964 від 25.03.2024 року не закінчився, тому ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал», у період з 25.12.2024 по 20.03.2025 (86 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 31175 грн.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Звертаючись до суду з даним позовом ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» просило стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 1515964 від 25.03.2024 року, яка складає 143550 грн, а саме заборгованості за основним боргом - 14500 грн, сума заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 97875 грн, сума заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 86 календарних днів 31175 грн.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень частини першої статті 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом статті 514 ЦК України слідує, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. При цьому до нового кредитора переходять усі чинні права первісного кредитора. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором, у тому числі договору факторингу.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2024 року ТзОВ «Слон Кредит» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 14500 грн. У свою чергу відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному кредитним договором.
Факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору та отримання ним кредитних коштів сторонами не оспорюється.
Після закінчення строку кредитування (20.03.2025 року) ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, не повернув кредит і не сплатив проценти.
У подальшому ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» як нового кредитора слід стягнути заборгованість за неповернутим кредитом та нарахованими процентами, однак суд неправильно визначив розмір заборгованості по процентах за користування кредитними коштами.
Як достеменно було встановлено судом строк дії кредитного договору складає 360 днів, з 25.03.2024 року по 20.03.2025 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №1515964 від 25.03.2024 року, вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нарахувало заборгованість по процентам за вказаний період з 25.03.2024 року 20.03.2025 року з розрахунку 2,50% в день.
Однак, суд апеляційної інстанції, вважає що наданий розрахунок заборгованості є необґрунтованим, оскільки кредитодавець не врахував положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року і яким доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно з п 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (до 21 серпня 2024 року).
З врахуванням того що кредитний договір було укладено 25.03.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому вказані норми повинні бути враховані під час укладення договору.
Таким чином, починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - не більше 1,5%, з 21 серпня 2024 року - не більше 1%.
Відтак, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення процентної ставки у розмірі 2,50 % після 22 квітня 2024 року у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не відповідає вимогам закону.
Разом з тим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 надав довідку військово-лікарської комісії № 2025-1014-0918-5312-7 від 14.10 2025 року, з якої вбачається, що він з 29.04.2024 року і по даний час є військовослужбовцем за контрактом, отримав тяжкі травми, які пов`язані з захистом Батьківщини.
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», (в редакцій чинній станом на 29.04.2024 року), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Особливий період — період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України»). 
Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"№ 1126-VII від 17.04.2014 року, в Україні оголошено проведення часткової мобілізації.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи.
Крім того, з 24 лютого 2022 року, в Україні діє воєнний стан, який був введений в дію відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, та з того часу по даний неодноразово продовжувався Указами Президента України, затвердженим Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Воєнний стан на території України діє і на час розгляду даної цивільної справи.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 з 29.04.2024 року проходить військову службу, на теперішній час знаходиться на лікуванні у зв`язку з отриманими травмами пов`язаними із захистом Батьківщини.
Таким чином, на відповідача поширюються правові гарантії, визначені п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з 29.04.2024 року, а саме з моменту призову на військову службу.
Враховуючи вказані обставини розмір процентів слід рахувати наступним чином: з 25.03.2024 по 21.04.2024 з урахуванням процентної ставки 2,5% в день, що становить 9787,50 грн ( 14500х2,5:100х27 днів), з 22.04.2024 по 29.04.2024 року, з урахуванням процентної ставки 1,5% в день, що становить 1522,50 ( 14500х1,5:100х7 днів), таким чином з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню 11 310 грн процентів за користування кредитними коштами, які нараховані за період з 25.03.2024 року по 28.04.2024 року, при цьому вимоги позивача щодо нарахування відсотків у період з 29.04.2024 по 20.03.2025 року не підлягають до задоволення, оскільки на відповідача з 29.04.2024 року поширюються правові гарантії, визначені п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відтак в цій частині слід відмовити в задоволенні таких вимог.
Таким чином, при вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства та матеріального права, а тому ухвалене ним рішення в частині розміру заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.
З ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути 14 500 грн заборгованості за тілом кредиту і 11310 грн заборгованості за процентами, а всього 25 810 грн.
У зв`язку з вищенаведеним підлягає зміні і розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись до суду з позовом позивач просив суд стягнути з відповідача 143 550 грн заборгованості за кредитним договором, позов підлягає задоволенню частково на суму 25 810 грн, тобто позовні вимоги задоволено на 18% ( 25810х100:143550)
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп, а тому, оскільки ОСОБА_1 - особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 закону України «Про судовий збір», тому судовий збір за подання позову в розмірі 436,03 грн (2422,40х18%:100) підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.
Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.
Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).
У зв`язку з розглядом справи ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесло витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року адвокат Столітній М.М. (далі адвокат) надавав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (далі клієнт) професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. За умовами цього договору отримання винагороди адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару (пункт 4.1). За надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару (пункт 4.3). Послуги професійної правничої допомоги надаються адвокатом клієнту на підставі укладеної заявки на виконання доручення, яка є невід`ємною частиною договору (пункт 4.4). Після виконання заявки адвокат складає акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який підписує та надає клієнту для узгодження та підпису (пункт 4.6). Клієнт здійснює оплату гонорару адвоката згідно узгодженого та підписаного акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду по справі законної сили (пункт 4.8).
Із акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12 серпня 2025 року вбачається, що адвокат надав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» юридичні послуги у виді зустрічі адвоката з клієнтом, аналізу чинного законодавства та судової практики, підготовки правових позицій, складення позовної заяви та процесуальних документів на суму 10 000 грн.
Визначений адвокатом Столітнім М.М. і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.
В суді першої інстанції Панасенко Д.В. не заявив клопотання про зменшення розміру вказаних судових витрат у зв`язку з невідповідністю їх критеріям співмірності та реальності.
У зв`язку з цим суд першої інстанції правомірно не вирішував питання щодо співмірності наданих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» юридичних послуг.
Однак з огляду на те, що позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено на 18%, ОСОБА_1 має відшкодувати позивачу 1 800 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції (10000х18%).
Керуючись ст..ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною, задовольнити частково.
Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року змінити, виклавши абзац другий та третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (місцезнаходження: вул. Загородня, 15 м. Київ, код ЄДРПУО 44559822) заборгованість за договором № 1515964 про надання споживчого кредиту від 25.03.2024 в сумі 25 810 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (місцезнаходження: вул. Загородня,15 м. Київ, код ЄДРПУО 44559822) судові витрати у вигляді витрат правову допомогу в розмірі 1800 грн.
Компенсувати за рахунок Держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», понесені судові витрати по оплаті судового збору в суді першої інстанції, в розмірі 436,03 грн.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 08 червня 2026 року. 

Судді А.М. Костенко
Л.М. Грох
Т.О. Янчук