Справа № 168/286/26
Провадження № 2/168/258/26

Р І Ш Е Н Н Я
(З А О Ч Н Е )
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року сел. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,
секретар судового засідання Таксюк О.С.,
розглянувши в сел. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Ткаченко Юлії Олегівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договіри про надання коштів у кредит, зокрема:
- Договір №45748199 від 27.10.2025 року;
- Договір №6478781 від 24.10.2025 року.
Відповідно до умов кредитного договору №45748199 кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 14 000,00 грн., строком на 7 днів ( з 27.10.2025 по 02.11.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,071%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 6,50% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 910,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту(понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Відповідно до умов кредитного договору №6478781 кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 10 000,00 грн., строком на 365 днів ( з 24.10.2025 по 23.10.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,951%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1725,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту(понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 500,00 грн. за кожен день понадстрокового користування.
Договори кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора
Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладених договорів, а відповідач порушив обумовлені в договорах строки повернення кредиту, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість:
за договором №45748199 від 27.10.2025 року в розмірі 21 699,58 грн., зокрема: 14 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 69,58 грн. – сума заборгованості за процентами, 910,00 грн. – сума заборгованості за комісією, 6 720,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування;
за договором №6478781 від 24.10.2025 року в розмірі 22 995,00 грн., зокрема: 10 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 270,00 грн. – сума заборгованості за процентами, 1725,00 грн. – сума заборгованості за комісією, 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики №45748199 в розмірі 21 699,58 грн., суму заборгованості за договором позики №6478781 в розмірі 22 995,00 грн., а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Позиція учасників провадження.
Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 06.04.2026 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, проте в своїй позовній заяві просить суд розглядати справу за її відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення слухання справи від нього також не надходило. Відзив на позовну заяву не надав.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України.
Судом встановлено, що 24.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 6478781. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника 215858, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.11 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін». (а.с.24-зворот - 31).
Відповідно до п. 2.2 Договору сума кредиту 10 000,00 грн. Строк договору 365 днів. Денна процентна ставка 0,997%, комісія за надання кредиту 17,25%.
Розмір першого обов`язкового платежу 2200,00 грн. 
Дата надання кредиту 24.10.2025. Дата повернення кредиту 23.10.2026 року. Неустойка – 500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту 46 400,00 грн.
Згідно п.11 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства -215858. (а.с.32). 
Відповідно до довідки №КД-000036913 від 16.02.2026 року ТОВ «Європейська платіжна система» та копії платіжної інструкції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», 24.10.2025 року здійснено переказ коштів на суму 10,000 грн. ОСОБА_1 (а.с.32-зворот-33-зворот)
Відповідно до копії розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за договором кредитної лінії (надійний) № 6478781 від 24.10.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 22 995,00 грн, з яких: 10 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 6 270, 00 грн.- заборгованість по відсоткам (за період з 24.10.2025 року по 28.12.2025 року); 5000,00 грн. – заборгованість за неустойкою; 1725,00 грн. – заборгованість за комісією (а.с. 33-34).
27.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією з надання кредиту) № 45748199. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника 07157, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.12 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін». (а.с.13-зворот - 21).
Відповідно до п. 2.2 Договору сума кредиту 14 000,00 грн. Строк договору 7 днів. Процентна ставка 0,071% (фіксована), комісія за надання кредиту 6,50%.
Дата надання кредиту 27.10.2025. Дата повернення кредиту 02.11.2025 року. Проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00% в день. Пеня 4,00% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6020,30%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 14 979,58 грн.
Згідно п.12 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства -07157. (а.с.22). 
Відповідно до копії платіжної інструкції АТ «ТАСКОМБАНК», 27.10.2025 року здійснено переказ коштів на суму 14 000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_3 .(а.с.32-зворот-33-зворот)
На підставі даних, наданих АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) та по даному рахунку було перерахування коштів на суму 14 000,00 грн. від 27.10.2025 року та на суму 10 000,00 грн. від 24.10.2025 року (а.с. 63-65).
Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання та не погасив кредитної заборгованості перед позивачем.
Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із частиною 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У зв`язку з вищевказаним, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за договором кредиту утворилась заборгованість.
Зважаючи на те, що відповідач порушив умови договорів, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами №45748199 від 27.10.2025 року та №6478781 від 24.10.2025 року слід задовольнити частково, на загальну суму 37 474,58 грн, з яких, за договором №45748199 від 27.10.2025 року в сумі 14 979,58 грн (з яких 14 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 69,58 грн заборгованість за процентами та 910,00 грн заборгованість за комісією) та за договором №6478781 від 24.10.2025 року в сумі 22 495,00 грн (з яких 10000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6 270,00 грн заборгованість за процентами та 1725,00 грн заборгованість за комісією).
Щодо стягнення 6 720,00 грн заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування кредитом за договором №45748199 від 27.10.2025 року суд зазначає наступне.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до положень п. 2.2.2. договору №45748199 узгоджений сторонами строк кредитування/строк договору 7 днів.
За умовами договору сторони встановили строк кредитування, однак позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку.
Оскільки Договором визначений строк кредитування, який становить 7 днів, а доказів його пролонгації до суду не надано, саме протягом даного строку позивач мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Підтвердження пролонгації у вказаний спосіб строку дії договору в матеріалах справи відсутні.
З огляду на це суд приходить до переконання про безпідставність стягнення з відповідача 6 720 грн заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування кредитом за договором №45748199 від 27.10.2025 року.
Також безпідставним суд вважає стягнення з відповідача 5 000 грн заборгованості за пенею за договором № 6478781 від 24.10.2025 року.
Відповідно п. 18 № «прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позивачу в стягненні 5 000 грн заборгованості за пенею за договором № 6478781 від 24.10.2025 року слід відмовити.
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500, 00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розмірувитрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025 року (а.с.34-зворот-38), витяг з акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту №4-МК від 05.02.2026 р. приймання-передачі наданих послуг (а.с.38-зворот), платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданих послуг.(а.с.40-зворот).
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг в конкретному регіоні. 
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Також Пунктом 3.02. Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги складність справи, ціну позову, заявлену суму витрат на правничу допомогу, витрачений представником позивача час на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, а тому суд виходить з конкретних обставин справи, вважає що визначений розмір оплати є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Як убачається з матеріалів справи, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4 500 грн не відповідають обсягу виконаних робіт, не є співмірними з предметом позову, ціною позову та складністю справи.
Очевидно, що перелічені в договорі та акті виконаних робіт дії адвоката не вимагали від нього витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності.
При цьому суд також враховує, що представник жодного разу не брав участі у судовому засіданні.
Враховуючи викладене, приписи ч.2 ст. 141 ЦПК України, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат суд приходить до висновку, що справедливим та виваженим буде стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі - 3 000 грн. Така сума відповідає принципам розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 гривні. 
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 73,78%), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1964,32 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 141, 247, 258,259,263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження юридичної особи: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1Б, банківські реквізити: НОМЕР_6 в АТ «Універсал банк») загальну суму заборгованості 32 974,58 (тридцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири гривень 58 коп), а саме: 
за договором №45748199 від 27.10.2025 року в розмірі 14 979,58 грн., з яких:
- 14 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 
- 69,58 грн заборгованість за процентами;
- 910,00 грн заборгованість за комісією. 
за договором №6478781 від 24.10.2025 року в сумі 17 995,00 грн., з яких: 
-10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 
-6 270,00 грн заборгованість за процентами;
-1725,00 грн заборгованість за комісією.
В решті частин позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1964,32 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят чотири гривні 32 коп.) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 (три тисячі гривень 00 коп.) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Старовижівського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення судуякщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження юридичної особи: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1Б; 
Відповідач:  ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.О. Сухоручко