ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 травня 2026 року	Справа №160/32910/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у спрощеному провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.12.2025 року, до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якій просить:
визнати незаконним та скасувати рішення №9-20/2 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2024 року «Про надання дозволу ТОВ «БВБК» на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)».
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20.02.2024 року, керуючись Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільним кодексом України, враховуючи матеріали детального плану території у районі вул. Широкої та вул. Бєляева, затвердженого рішенням ДМР від 24.02.2021 №326/4, на підставі заяви ТОВ «БВБК» від 04.01.2024 вх. №14/21, Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення №9-20/2 "Про надання дозволу ТОВ «БВБК» на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур- Нижньодніпровський район)", згідно до якого вирішено:
Надати дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю «БАЛІВСЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 43308160) на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (схема розташування об`єкта додається) у межах землекористування (кадастровий номер 1210100000:01:496:0028).
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення №9-20/2 виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2024 року «Про надання дозволу ТОВ «БВБК» на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)», оскільки: виконавчий комітет не наділений повноваженнями приймати рішення, щодо забудови землі міста площею 19,4 га та надання суб`єктам господарювання дозволів на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення; не враховано наявність на ділянці земель водного фонду та відсутнє погодження проектів від Офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області щодо робіт на землях водного фонду; не враховано, що на спірній землі наявна державна земля лісогосподарського призначення та не отримано погодження від обласної державної адміністрації на забудову лісу; не враховано громадські інтереси при прийнятті спірного рішення, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року для розгляду справи визначено суддю Турлакову Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року визнано заяву позивача про відвід головуючого судді Турлакової Н.В. у адміністративній справі №160/32910/25 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - необґрунтованою.
Передано матеріали адміністративної справи №160/32910/25 для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Турлакової Наталі Василівни в адміністративній справі №160/32910/25 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 року заяву про самовідвід головуючого судді Турлакової Н.В. - задоволено та ухвалено:
Адміністративну справу №160/32910/25 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, передати до управління з організаційного забезпечення суду (канцелярії) для повторного розподілу згідно з вимогами статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розпорядженням від 15.12.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/32910/25.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа для розгляду розподілена судді Ремез К.І.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та ухвалено:
Витребувати у Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 01038699, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 39-А, місто Дніпро, 49044, телефон (056)7450244, е-mail: dnipro_ovg@meta.ua), Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 39835428, вулиця Філософська, будинок dnipropetrovsk@land.gov.ua), Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 37454258, проспект Дмитра Яворницького буд.75, м. Дніпро, 49000, тел. 380567443158, е-mail: aktivy@dniprorada.gov.ua) наступну інформацію: на якій відстані знаходиться земельна ділянка площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 до води озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра: до води Лівобережного водного дренажного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; до води Одинківського водного дренажного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; до води Лівобережного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; який розмір (площа) смуг відведення з особливим режимом їх використання за місцезнаходженням земельної ділянки площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 встановлений для Лівобережного водного дренажного каналу, Одинківського водного дренажного каналу, озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) та Лівобережного каналу у районі провулку Широкого, м. Дніпро; який розмір площі накладення (перетину) меж земельної ділянки площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 на територію прибережної захисної смуги Лівобережного водного дренажного каналу, Одинківського водного дренажного каналу, озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) та Лівобережного каналу у районі провулку Широкого м. Дніпро.
02.01.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
27 серпня 2021 року за результатами земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності, оформлених протоколом №10/08 між Дніпровською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «БАЛІВСЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» укладено договір оренди землі, за яким у строкове платне користування ТОВ «БВБК» було передано земельну ділянку для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення, яка розташована по вул. Широкій,1 (Амур-Нижньодніпровський район), цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури), з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 (п.1).
За пунктом 2 договору, в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 19,4287 га.
Категорія землі згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови.
Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ): 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торговорозважальної інфраструктури). Функціональне використання (вид використання): для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення.
Кадастровий номер земельної ділянки: 1210100000:01:496:0028.
Договір укладено на десять років (п. 8).
Земельна ділянка передається в оренду: для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення (п. 15).
Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1216025302021 від 27.05.2021 року, який є невід`ємною частиною договору оренди, земельна ділянка сформована та зареєстрована відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.07.2006 року, складеного ТОВ «Геоматика».
Відомості Державного земельного кадастру щодо цільового призначення та категорії земельної ділянки повністю відповідають умовам договору оренди - дана земельна ділянка відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торговорозважальної та ринкової інфраструктури з 2006 року.
Згідно положень статті 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель цільового призначення.
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.
Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.
При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.
Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.
Згідно статті 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів.
Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою (ст. 194 ЗК України).
Завданням ведення державного земельного кадастру згідно ст. 195 ЗК України є: а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.
Склад відомостей Державного земельного кадастру визначається законом (ст. 196 ЗК України). Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (ст. 202 ЗК України).
За статтею 13 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» склад відомостей Державного земельного кадастру про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць включає, зокрема: д) відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці: назву, код (номер), межі категорії земель; опис меж; площа; інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель.
Відомості Державного земельного кадастру є офіційними (ст. 20 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»).
З огляду на вищенаведене, на думку представника відповідача, рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2024 року №9-20/2 «Про надання дозволу ТОВ «БВБК» на проєктування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)» надане у межах землекористування (кадастровий номер 1210100000:01:496:0028), є законним та таким, що прийняте в межах наданих повноважень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 року ухвалено:
Повторно витребувати у Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 01038699, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 39-А, місто Дніпро, 49044, телефон (056)7450244, е-mail: dnipro_ovg@meta.ua), Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 37454258, проспект Дмитра Яворницького буд.75, м. Дніпро, 49000, тел. 380567443158, е-mail: aktivy@dniprorada.gov.ua) наступну інформацію: на якій відстані знаходиться земельна ділянка площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 до води озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра: до води Лівобережного водного дренажного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, до води Одинківського водного дренажного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, до води Лівобережного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; який розмір (площа) смуг відведення з особливим режимом їх використання за місцезнаходженням земельної ділянки площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 встановлений для Лівобережного водного дренажного каналу, Одинківського водного дренажного каналу, озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) та Лівобережного каналу у районі провулку Широкого, м. Дніпро; який розмір площі накладення (перетину) меж земельної ділянки площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 на територію прибережної захисної смуги Лівобережного водного дренажного каналу, Одинківського водного дренажного каналу, озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) та Лівобережного каналу у районі провулку Широкого м. Дніпро.
З огляду на стан енергосистеми міста Дніпро встановити строк для надання витребовуваних доказів протягом 14 (чотирнадцяти) днів з дати отримання цієї ухвали.
Зупинити провадження у справі до надання доказів Регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області та Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради.
19.01.2026 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи сканкопії листів:
- Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 6.1.26 №01-08/41; 
- Дніпропетровської обласної прокуратури (без дати і без номеру);
- Держлісагентства державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 24.2.25 №1114/7.1-2025; 
- Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра (без дати і без номеру);
- Південно-східного міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства від 28.8.25 №01-08/1325; 
- Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 18.8.25 №01-08/1288; 
- Південно-Східного міжрегіонального управління від 06.01.2026 року; 
- Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2026 №В-60/1-0.191-33/6-26.
26.01.2026 року на електронну адресу суду вх.№307/26-ел та 05.02.2026 року до канцелярії суду вх.№9470/26 від представника Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 14.01.2026 року, в якому представник повідомив наступне.
Відповідно до п.30 Положення про містобудівний кадастр, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року №559, на міському рівні в систему містобудівного кадастру вводяться відомості про: 
- єдину цифрову топографічну основу території міста на підставі топографічних карт і планів та планово-картографічної основи державного земельного кадастру на територію міста, результатів інженерно-геодезичних виконавчих знімань завершеного будівництвом об`єктів інфраструктури та результатів містобудівного моніторингу;
- межі кадастрових зон і кварталів, межі економіко-планувальних зон нормативної грошової оцінки земель міста, межі земельних ділянок, кадастрові номери земельних ділянок, угіддя земельних ділянок (із зазначенням контурів будівель, споруд, розташованих на земельних ділянках), цільове призначення земельних ділянок, вид функціонального використання земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розподіл земель між власниками і користувачами (зазначається форма власності та вил речового права), обмеження у використанні земельних ділянок на підставі даних державного земельного кадастру;
З метою формування інтегрованого інформаційного простору Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року №483 затверджений Порядок інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами.
Відповідно до п.7 вказаного Порядку обмін даними між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами, визначення змісту таких даних здійснюються за згодою з Мінагрополітики держателями кадастрів та інформаційних систем органів виконавчої влади або договорами між держателем Державного земельного кадастру та держателями інших публічних і приватних інформаційних систем.
На сьогодні у встановленому законодавством порядку не визначені форми обміну інформацією та процедура взаємодії містобудівного кадастру з Державним земельним кадастром та іншими інформаційними системами.
Інформація з Державного земельного кадастру в матеріалах містобудівного кадастру відсутня, у зв`язку з чим в матеріалах містобудівного кадастру відсутня достовірна інформація щодо меж земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028.
Інформація стосовно меж та розмірів смуг відведення з особливим режимом їх використання та розміру площі накладання (перетину) меж зазначеної земельної ділянки на територію прибережної захисної смуги водних об`єктів в матеріалах містобудівного кадастру також відсутня.
З урахуванням зазначеного надати витребувану ухвалою інформацію за наявними матеріалами містобудівного кадастру не вбачається можливим.
02.02.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи сканкопії листів: 
- відповідь Дніпропетровської обласної державної адміністрації департамент екології та природних ресурсів від 23.01.2026 року №3-311/0/261-26;
- скріншот за критерієм пошуку "UA0000093" на Інтернет сайті https://emeral.eea.europa.eu/.
04.02.2026 року на адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" надійшло клопотання про залучення ТОВ "Балівська виробничо-будівельна компанія" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 року провадження у справі поновлено та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
09.02.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи сканкопії листів:
- рішення №176-8/VIІ від 24.3.17 Дніпропетровської обласної ради «Про затвердження проекту схеми формування екологічної мережі Дніпропетровської області»;
- фото: «Ключова територія регіональної екомережі Дніпропетровської області місто Дніпро»;
- лист Департаменту екології та природних ресурсів від 31.1.2024 №3-345/0/261-24.
Розпорядженням від 02.03.2026 року №306 д призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/32910/25 серед суддів Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу №160/32910/25 передано на розгляд судді Олійнику В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року прийнято до провадження справу №160/32910/25 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та ухвалено:
Клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" - задовольнити.
Залучити до участі в адміністративній справі №160/32910/25 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - товариство з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" (код ЄДРПОУ 43308160).
Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.
Витребувати від Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 01038699), Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 37454258) наступну інформацію:
на якій відстані знаходиться земельна ділянка площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 до води озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; до води Лівобережного водного дренажного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; до води Одинківського водного дренажного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; до води Лівобережного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра;
який розмір (площа) смуг відведення з особливим режимом їх використання за місцезнаходженням земельної ділянки площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 встановлений для Лівобережного водного дренажного каналу, Одинківського водного дренажного каналу, озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) та Лівобережного каналу у районі провулку Широкого, м. Дніпро;
який розмір площі накладення (перетину) меж земельної ділянки площею 19,4287 га кадастровий номер 1210100000:01:496:0028 на територію прибережної захисної смуги Лівобережного водного дренажного каналу, Одинківського водного дренажного каналу, озера Московського (після перейменування плесо Ломівське) та Лівобережного каналу у районі провулку Широкого м. Дніпро.
16.03.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи сканкопії листів:
- лист від 11.11.2025 №1/13-295 департаменту по роботі з активами, до якого залучено заяву ТОВ «БВБК» від 04.01.2024 вх. №14/21;
- лист від 28.11.2025 №9/25-429 департаменту по роботі з активами, до якого залучено витяг з протоколу №208 від 17.11.2023 засідання архітектурно - містобудівної ради;
- лист від 19.02.2026 №8/21-80 департаменту по роботі з активами, до якого залучено містобудівний розрахунок «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 у м.Дніпрі» розглянутого на засіданні архітектурно - містобудівної ради при головному архітектурно - планувальному управлінні департаменті по роботі з активами Дніпровської міської ради від 17.11.2023 (протокол 208).
17.03.2026 року на електронну адресу суду вх.№1016/26-ел та 26.03.2026 року до канцелярії суду вх.№25020/26 від представника Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 09.03.2026 року, в якому представник повідомив наступне.
Відповідно до п.30 Положення про містобудівний кадастр, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року №559 на міському рівні в систему містобудівного кадастру вводяться відомості про: 
- єдину цифрову топографічну основу території міста на підставі топографічних карт і планів та планово-картографічної основи державного земельного кадастру на територію міста, результатів інженерно-геодезичних виконавчих знімань завершеного будівництвом об`єктів інфраструктури та результатів містобудівного моніторингу;
- межі кадастрових зон і кварталів, межі економіко-планувальних зон нормативної грошової оцінки земель міста, межі земельних ділянок, кадастрові номери земельних ділянок, угіддя земельних ділянок (із зазначенням контурів будівель, споруд, розташованих на земельних ділянках), цільове призначення земельних ділянок, вид функціонального використання земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розподіл земель між власниками і користувачами (зазначається форма власності та вил речового права), обмеження у використанні земельних ділянок на підставі даних державного земельного кадастру;
З метою формування інтегрованого інформаційного простору Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року №483 затверджений Порядок інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами.
Відповідно до п.7 вказаного Порядку обмін даними між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами, визначення змісту таких даних здійснюються за згодою з Мінагрополітики держателями кадастрів та інформаційних систем органів виконавчої влади або договорами між держателем Державного земельного кадастру та держателями інших публічних і приватних інформаційних систем.
На сьогодні у встановленому законодавством порядку не визначені форми обміну інформацією та процедура взаємодії містобудівного кадастру з Державним земельним кадастром та іншими інформаційними системами.
Інформація з Державного земельного кадастру в матеріалах містобудівного кадастру відсутня, у зв`язку з чим в матеріалах містобудівного кадастру відсутня достовірна інформація щодо відстані від земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 до води: плеса Ломівського (колишнє оз.Московське), каналу Лівобережного, Лівобережного водного дренажного каналу та Одинківського водного дренажного каналу.
Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 28.04.2010 №73/56, за проектом «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга оз.Московське в районі відведення земельної ділянки під будівництво споруд фізкультурно-спортивного призначення по адресу вул. Замполіта Беляєва Амур-Нижньодніпровського району» ширина прибережної захисної смуги становить 25 м.
Інформація стосовно розміру (площі) смуг відведення з особливим режимом їх використання встановленого для плеса Ломівського (колишнє оз. Московське), каналу Лівобережного, Лівобережного водного дренажного каналу та Одинківського водного дренажного каналу в матеріалах містобудівного кадастру також відсутня 
Також відсутня інформація стосовно розміру площі накладання (перетину) меж земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 та земель водного фонду плеса Ломівського (колишнє оз. Московське), каналу Лівобережного, Лівобережного водного дренажного каналу та Одинківського водного дренажного каналу.
З урахуванням зазначеного надати витребувану ухвалою інформацію за наявними матеріалами містобудівного кадастру не вбачається можливим.
25.03.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на: наявність «смарагдової мережі»; обмеження прибережної захисної смуги (ПЗС); елементи екологічної мережі; часткове накладення на землі лісового фонду.
Однак, доводи мають загальний, декларативний характер, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, з яких би вбачалося, що зазначені обмеження фактично поширюються на спірну земельну ділянку.
Проєктування та плановане будівництво може здійснюється виключно в межах цієї земельної ділянки, що означає її використання відповідно до цільового призначення, як того вимагають статті 19, 20 Земельного кодексу України.
Зокрема, з довідки про консультації в процесі стратегічної оцінки проєкту документа планування вбачається, що:
проєктування та плановане будівництво здійснюється в межах сформованої земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення;
відсутні встановлені законом заборони або обмеження, які унеможливлювали б використання зазначеної земельної ділянки відповідно до її цільового призначення;
доводи щодо смарагдової мережі, прибережної захисної смуги, екологічної мережі та земель лісового фонду не підтверджені застосуванням таких обмежень безпосередньо до спірної земельної ділянки.
Довідки про консультації, хоча й не мають нормативного характеру, свідчать про відсутність правових та фактичних перешкод для реалізації оскаржуваного рішення та узгоджуються з матеріалами справи і положеннями чинного законодавства.
Більше того, позивач посилається на судову практику, яка не стосується аналогічних правовідносин, що свідчить про відсутність належного правового аналізу саме спірної ситуації.
Окремо представник відповідача зазначив про помилкове твердження позивача, що водний об`єкт є озером та на те, що законодавством не передбачено такого об`єкта як плесо, посилаючись на наступне.
Питання визначення статусу та встановлення різновидностей водного об`єкта з-поміж водного ВК України регулюється і іншими нормативно-правовими актами, зокрема:
Державний стандарт України 3517-97 «Гідрологія суші. Терміни та визначення основних понять»;
Державний стандарт України 3517:2024 «Гідрологія суходолу. Терміни та визначення основних понять»;
Державний стандарт України 3994-2000 «Безпека в надзвичайних ситуаціях. Надзвичайні ситуації природні. Чинники фізичного походження. Терміни та визначення»;
Державний стандарт України 7176-2010 «Водне господарство. Терміни та визначення основних понять».
Державні стандарти України (ДСТУ) - це стандарти, розроблені відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, розроблені на основі консенсусу та затверджені уповноваженим органом.
Вказаний стандарт установлює терміни та визначення основних понять стосовно гідрології суші. 
Терміни регламентовані цим стандартом є обов`язковими для використання в усіх видах документації і літератури, що входять у сферу робіт з стандартизації та рекомендуються для використання в науково-технічній, навчальній і довідковій літературі. Вимоги стандарту є чинними для використання у роботі підприємств, установ, організацій, що діють на території України, технічних комітетів із стандартизації, науково-технічних та інженерних товариств, міністерств (відомств).
ДСТУ 3517-97 містить визначення такого водного об`єкту, як плесо, а саме - це глибоководна ділянка річки, що здебільшого розташована між перекатами (п.9.16).
Аналогічне визначення терміну «плесо» також міститься ДСТУ 3517:2024, що діє на сьогодні.
«Плесо» це дренажний-паводковий канал - відкритий дренажний прорізь досконалого типу: його глибина (найбільша до 9-11 м) нижча водоупору ґрунтових вод (по матеріалам генплану м. Дніпро залягання ґрунтових вод - 2,5 м), призначений для повного перехвачування підземних вод. Відведення вод забезпечується через Лівобережний канал в річки Дніпро, що визначено в архівних матеріалах наявних в голів АПУ м. Дніпра, на ситуаційній схемі у складі документації «Паспорт земельного участка на проектирование и строительство объекта «Берегокрепление откосов и благоустройство зоны дренажного водоотводного канала, АНД район, 1989 год».
Тобто, «плесо Ломівське» є частиною дренажно-паводкового каналу.
«Ломівське» це назва пов`язана з поселенням «Ломівка», яке було засновано у XVШ столітті та пов`язана з історією розвитку міста Дніпра, зокрема, з розвитком території Амур-Нижньодніпровського району. Саме назву водного об`єкта «Ломавський» достатньо детально обґрунтовував кандидат історичних наук, член Національної спілки краєзнавців України ОСОБА_2 , який на основі вивчення історичних джерел, провів історико-топонімічне дослідження.
З огляду на наведене вбачається, що розширене плесом ДПК «Ломівське» (канал), яке є водним об`єктом, має статус каналу, а отже до нього застосовується режим смуги відведення, а не прибережної захисної смуги.
Відповідно до частини 6 статті 58 Водного кодексу України прибережні захисні смуги не встановлюються навколо ставків, каналів, водосховищ, розташованих у межах населених пунктів, а також у випадках, передбачених спеціальними нормами, зокрема коли мова йде про плеса чи інші штучні водні об`єкти, режим використання яких регулюється проектами відведення або іншими спеціальними документами.
Таким чином, положення про охоронювану прибережну захисну смугу не можуть застосовуватися до даного об`єкта, що виключає порушення вимог статті 88 Земельного кодексу України та статті 60 Водного кодексу України.
Виконавчий комітет вважає за необхідне надати докази, що спростовують доводи позивача, а саме щодо водного об`єкта - Ломівського плеса.
Зокрема, листи з Держводагентства від 09.04.2025 р. за вих. №1948/5/5/11-25, від 14.04.2025 р. за вих. №2053/4/2/11-25, від 05.05.2025 р. за вих. №2514/4/2/11-25 та Держгеокадастру від 14.05.2025 р. за вих. № 29-28-0.203-4459/2-25, з яких вбачається, що: 
1) спірний водний об`єкт обліковується на геопорталі як канал із власною назвою плесо Ломівське (скріншоти з геопорталу додаються); 
2) паспорт водного об`єкту на водний об`єкт, який має статус «канал», не розробляється; 
3) для водного об`єкта, який має статус «канал», встановлюється смуга відведення, а не прибережна захисна смуга; 
4) в Державному реєстрі географічних назв за реєстраційним номером С-5360 містяться відомості про канал «плесо Ломівське» та за реєстраційним номером С-5361 містяться відомості про канал «Лівобережний».
Відповідно до статті 19 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» матеріали топографо-геодезичних і картографічних робіт, прийняті на облік до Державного картографо-геодезичного фонду України є офіційними, а відповідно до пункту 17 Положення унормовані географічні назви, що зареєстровані або обліковуються в Державному реєстрі та підлягають обов`язковому використанню органами державної влади та органами місцевого самоврядування у межах здійснення їх повноважень в офіційних документах, Державному земельному кадастрі, містобудівному кадастрі, інших кадастрах природних ресурсів і реєстрах, базах даних, а також офіційних каталогах, довідниках, словниках і переліках географічних назв, виданих та/або оприлюднених ними в Інтернеті.
Враховуючи наведене, а також той факт, що водний об`єкт має статус каналу, а не озера, до нього не застосовуються вимоги щодо встановлення прибережної захисної смуги.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
26.03.2026 року на адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" надійшли пояснення щодо позову та відзиву, в яких представник третьої особи вважає необґрунтованими доводи позивача, з огляду на таке.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2024 №9-20/2 "Про надання дозволу ТОВ "БВБК" на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)" право ТОВ "БВБК" на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 у межах землекористування (кадастровий номер 1210100000:01:496:0028) було підтверджено.
При цьому, вказане рішення є лише передумовою виконання встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" наступних дозвільних процедур у сфері будівництва. На виконання вимог п.2.1 зазначеного рішення та з урахуванням вимог ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" ТОВ "БВБК" було отримано містобудівні умови та обмеження від 18.04.2024 та 02.05.2024, зареєстровано повідомлення про виконання підготовчих робіт на земельній ділянці.
Відповідно, саме на етапі проектування здійснюється врахування встановлених охоронних зон у межах земельної ділянки, яка забудовується. 
При цьому, надання дозволу на проектування та будівництво в межах цільового призначення земельної ділянки не порушує жодних умов та приписів чинного законодавства.
Щодо врахування при проектуванні та забудові земельної ділянки встановлених охоронних зон, відповідно до ч. 1 статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.
Категорії земель визначені статтею 19 ЗК України та включають в себе: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.
Надана за результатами земельних торгів у формі аукціону земельна ділянка із кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 за основним цільовим призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови, а не земель лісового чи водного фонду, як помилково стверджує позивач. 
Віднесення земельної ділянки до категорії земель житлової та громадської забудови підтверджується чинними та офіційними відомостями ДЗК, що не спростовується жодною стороною.
Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим (ч. 3 статті 19 ЗК України).
До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування (ст. 38 ЗК України).
Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.
На використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження (ст. 110 ЗК України).
ТОВ "БВБК" щодо забудови земельної ділянки було отримано містобудівні умови та обмеження, які містять відомості про встановлені обмеження щодо земельної ділянки, в тому числі прибережної захисної смуги в районі зазначеної земельної ділянки, проект якої затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 28.04.2010 року №73/56 та подальше проектування здійснюватиметься з урахуванням таких обмежень. 
При цьому, розміри водоохоронної та прибережної захисної зони земельної ділянки встановлені рішенням Дніпровської міської ради від 28.04.2010 року № 73/56, яке є чинним.
Проектування на вказаній земельній ділянці здійснюється з урахуванням встановленої охоронної зони прибережної захисної смуги згідно містобудівних умов та обмежень, проте варто відзначити, що земельна ділянка має площу 194 287 кв.м. (19,4287 га), що дозволяє подальше будівництво на основній частині земельної ділянки, яка не має охоронних обмежень.
Позивач стверджує про невідповідність намірів забудови земельної ділянки, проте оскаржуване рішення містить лише дозвіл на проектування, а не встановлює остаточні конфігурації забудови. 
Станом на даний час проектування не завершено, будівельні роботи не здійснюються, всі встановлені охоронні зони будуть враховані, а доводи позивача про "заволодіння землями водного фонду", є лише твердженнями самого позивача.
З урахуванням викладеного представник третьої особи просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 року в задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" про розгляд адміністративної справи №160/32910/25 у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено.
30.03.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи сканкопії листів:
- відповідь Державного агентства водних ресурсів України регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області № 534/03-26 від 24.03.2026; 
- відповідь Департаменту по роботі з активами від 17.3.26 №9/25-34; 
- рішення Дніпропетровської міської ради від 22.7.15 №54/66 «Про затвердження плану зонування території м.Дніпропетровська»; 
- рішення ДМР від 20.09.2017 №82/24 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра»;
- відповідь Дніпропетровської обласної військової адміністрації №20-177/0/49-26 від 24.03.2026; 
- відповідь Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №В-44/10-0.203-310/6-26 від 17.03.2026; 
- відповідь Департаменту по роботі з активами ДМР від 09.03.2026 №8/21-153; 
- відповідь Дніпровської міської ради від 17.2.26 №8/10-3.
30.03.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання вх. №18435/26, в якому останній просить залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дніпропетровську обласну державну (військову) адміністрацію (49004, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 1, код ЄДРПОУ 00022467).
06.04.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи сканкопію листа Дніпропетровської обласної військової адміністрації Департамент екології та природних ресурсів №3-1139/0/261-26 від 03.04.2026 року.
08.04.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи:
- звернення ОСОБА_1 від 18.03.2026 року №302-10;
- лист ДОВА Департамент екології та природних ресурсів від 03.04.2026 року вих.№3-1134/0/261-26.
09.04.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду від 25.03.2026 року в справі №199/78/23.
13.04.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи сканкопії відповіді Дніпропетровської обласної військової адміністрації №23-213/0/49-26 від 10.04.2026 року.
16.04.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить взяти до уваги при ухваленні рішення судовий прецедент викладений в постанові Верховного Суду віл 29.01.2026 року в справі №320/25649/24.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 року в задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Дніпропетровську обласну державну (військову) адміністрацію - відмовлено.
04.05.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи додаткові письмові пояснення Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 30.04.2026 року в справі №160/33670/25.
Протягом судового розгляду справи позивач відповіді на відзив Виконавчого комітету Дніпровської міської ради не надав.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
27 серпня 2021 року за результатами земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності, оформлених протоколом №10/08, між Дніпровською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «БАЛІВСЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» укладено договір оренди землі, за яким у строкове платне користування ТОВ «БВБК» було передано земельну ділянку для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення, яка розташована по вул. Широкій,1 (Амур-Нижньодніпровський район) , цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури), з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 (п.1).
За пунктом 2 договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 19,4287 га.
Категорія землі згідно зі статті 19 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови.
Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ): 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торговорозважальної інфраструктури). Функціональне використання (вид використання): для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення.
Кадастровий номер земельної ділянки: 1210100000:01:496:0028.
Договір укладено на десять років (п. 8).
Земельна ділянка передається в оренду: для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення (п. 15).
Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1216025302021 від 27.05.2021 року, який є невід`ємною частиною договору оренди, земельна ділянка сформована та зареєстрована відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.07.2006 року, складеного ТОВ «Геоматика».
Відомості Державного земельного кадастру щодо цільового призначення та категорії земельної ділянки повністю відповідають умовам договору оренди - дана земельна ділянка відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торговорозважальної та ринкової інфраструктури з 2006 року.
20.02.2024 року, керуючись Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільним кодексом України, враховуючи матеріали детального плану території у районі вул. Широкої та вул. Беляєва, затвердженого рішенням ДМР від 24.02.2021 №326/4, на підставі заяви ТОВ «БВБК» від 04.01.2024 вх. №14/21, Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення №9-20/2 "Про надання дозволу ТОВ «БВБК» на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)", згідно до якого вирішено:
«1.Надати дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю «БАЛІВСЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 43308160) на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (схема розташування об`єкта додається) у межах землекористування (кадастровий номер 1210100000:01:496:0028).
2. Зобов`язати ТОВ «БВБК»:
2.1. Отримати вихідні дані для проектування та здійснення проектно-вишукувальних робіт в установленому порядку.
2.2. Проектування та будівництво об`єкта (п. 1 цього рішення) здійснювати з урахуванням матеріалів детального плану території у районі вул. Широкої та вул. Бєляєва відповідно до таких показників:
- поверховість -16 поверхів;
- загальна кількість квартир -1917;
- загальна площа квартир - 134000 кв. м;
- торгова площа об`єктів торговельного призначення - 5100кв. м.
Під час проектування об`єкта допускається уточнення зазначених показників (крім гранично допустимої висоти та поверховості) не більше ніж на 5 (п`ять) відсотків за умови дотримання вимог будівельних норм, державних стандартів та правил.
2.3. У разі проектування та будівництва за чергами, у тому числі із виділенням пускових комплексів, показники об`єкта зазначаються для кожної черги будівництва (пускового комплексу) в межах показників (п. 2.2 цього рішення).
2.4. Під час проектування та будівництва об`єкта (п. 1 цього рішення) забезпечити:
2.4.1. Організацію необхідної кількості машино-місць - 1814.
2.4.2. Виконання вимог державних будівельних норм щодо інклюзивності будівель і споруд.
2.5. Проектну документацію виконати на актуальній топооснові М 1:500 геофондів міста.
2.6. Проектну документацію надати до служби містобудівного кадастру головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради для внесення відповідної інформації до інформаційної бази даних містобудівного кадастру.
2.7. Забезпечити:
2.7.1. Збереження інженерних комунікацій та вільний доступ до мереж обслуговуючому персоналу для проведення ремонтних і профілактичних робіт.
2.7.2. Дотримання правового режиму використання земельної ділянки в охоронних зонах мереж, визначеного чинним законодавством України, будівельними нормами державними стандартами та правилами.
2.8. Звернутися до органів державного архітектурно-будівельного контролю для отримання (реєстрації) документів, необхідних для виконання будівельних робіт (п. 1 цього рішення), згідно з чинним законодавством.
2.9. До початку виконання робіт розмістити відповідну інформацію (замовник, підрядник, проектант, джерела фінансування, терміни виконання та у разі необхідності - візуалізація) у місці проведення робіт.
2.10. Укласти з відповідними організаціями договір про вивезення та утилізацію будівельних відходів і залишків ґрунту, надати його до департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради. Після закінчення будівельних робіт надати зазначеному департаменту інформацію про виконання умов цього договору.
2.11. Перед прийняттям об`єкта (п. 1 цього рішення) в експлуатацію замовити проведення виконавчої зйомки об`єкта з нанесенням його на планшети М 1:500 геофондів міста в установленому порядку.
2.12. Звернутися до органів державного архітектурно-будівельного контролю для вирішення питання щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (п.1 цього рішення).
2.13. Після прийняття об`єкта (п. 1 цього рішення) в експлуатацію звернутись до відповідних установ для організації робіт з проведення державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт.
2.14. За власні кошти взяти участь у проведенні благоустрою території. Проектування та виконання робіт щодо благоустрою території здійснювати з урахуванням рекомендацій, наданих на засіданні архітектурно-містобудівної ради при головному архітектурно-планувальному управлінні департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.
3. Установити термін дії дозволу (п.1 цього рішення) - п`ять років.
4. Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради проінформувати населення міста про проведення робіт (п. 1 цього рішення).
5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на секретаря Дніпровської міської ради та голову адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення №9-20/2 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2024 року «Про надання дозволу ТОВ «БВБК» на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)», оскільки: виконавчий комітет не наділений повноваженнями приймати рішення, щодо забудови землі міста площею 19,4 га та надання суб`єктам господарювання дозволів на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення; не враховано наявність на ділянці земель водного фонду та відсутнє погодження проектів від Офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області щодо робіт на землях водного фонду; не враховано, що на спірній землі наявна державна земля лісогосподарського призначення та не отримано погодження від обласної державної адміністрації на забудову лісу; не враховано громадські інтереси при прийнятті спірного рішення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-ГУ «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.
Статтею 19 Земельного кодексу України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно положень статті 20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель цільового призначення.
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.
Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.
При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.
Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.
Згідно статті 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів.
Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою (ст. 194 ЗК України).
Завданням ведення державного земельного кадастру згідно ст. 195 ЗК України є: а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.
Склад відомостей Державного земельного кадастру визначається законом (ст. 196 ЗК України). Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (ст. 202 ЗК України).
За статтею 13 Закону України «Про Державний земельний кадастр» склад відомостей Державного земельного кадастру про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць включає, зокрема: д) відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці: назву, код (номер), межі категорії земель; опис меж; площа; інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель.
Відомості Державного земельного кадастру є офіційними (стаття 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).
Відповідно до частини 3 статті 19 Земельного кодексу України земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Відповідно до статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.
Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року за результатами земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності, оформлених протоколом №10/08, між Дніпровською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «БАЛІВСЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» укладено договір оренди землі, за яким у строкове платне користування ТОВ «БВБК» було передано земельну ділянку для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення, яка розташована по вул. Широкій,1 (Амур-Нижньодніпровський район), цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури), з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 (п.1).
За пунктом 2 договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 19,4287 га.
Категорія землі згідно зі статті 19 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови.
Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ): 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торговорозважальної інфраструктури). Функціональне використання (вид використання): для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення.
Кадастровий номер земельної ділянки: 1210100000:01:496:0028.
Договір укладено на десять років (п. 8).
Земельна ділянка передається в оренду: для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення (п. 15).
Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1216025302021 від 27.05.2021 року, який є невід`ємною частиною договору оренди, земельна ділянка сформована та зареєстрована відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.07.2006 року, складеного ТОВ «Геоматика».
Відомості Державного земельного кадастру щодо цільового призначення та категорії земельної ділянки повністю відповідають умовам договору оренди - дана земельна ділянка відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торговорозважальної та ринкової інфраструктури з 2006 року.
20.02.2024 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення.
Щодо доводів позивача про відсутність повноважень у відповідача на прийняття оскаржуваного рішення.
Відповідно до статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження, як, зокрема, надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (п.п.1 п. б частини 1); здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу (п.п. 3 п. б частини 1).
Відповідно до положень статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження, як здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом (п.п. 10 п. б частини 1).
Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження (стаття 40 Закону України "Про місцеве самоврядування").
Згідно Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою Міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (стаття 8).
При цьому, спірне рішення є лише передумовою виконання встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" наступних дозвільних процедур у сфері будівництва. 
На виконання вимог пункту 2.1 зазначеного рішення та з урахуванням вимог ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" ТОВ "БВБК" було отримано містобудівні умови та обмеження від 18.04.2024 та 02.05.2024, зареєстровано повідомлення про виконання підготовчих робіт на земельній ділянці.
Відповідно до положень статті 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.
Зважаючи на умови укладеного договору оренди, третьою особою було правомірно отримано право користування земельною ділянкою, призначеною для забудови. 
До передачі права користування третій особі дана земельна ділянка вже була сформована та мала те саме цільове призначення - для проектування та будівництва з подальшою експлуатацією забудови.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2024 №9-20/2 "Про надання дозволу ТОВ "БВБК" на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)" право ТОВ "БВБК" на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 у межах землекористування (кадастровий номер 1210100000:01:496:0028) було підтверджено.
З урахуванням викладеного, доводи позивача в цій частині є помилковими.
Щодо доводів позивача про неврахування на ділянці земель водного фонду та відсутнє погодження Офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.
Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.
Згідно статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.
Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів.
Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою (ст. 194 Закону України).
Завдання ведення державного земельного кадастру згідно ст. 195 Земельного кодексу України є:
а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки;
б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок;
в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.
Склад відомостей Державного земельного кадастру визначається законом (ст. 196 Земельного кодексу України).
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (ст. 202 Земельного кодексу України).
За статтею 13 Закону України "Про Державний земельний кадастр", склад відомостей Державного земельного кадастру про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць включає, зокрема: д) відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці: назву, код (номер), межі категорії земель; опис меж; площа; інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель.
Відомості Державного земельного кадастру є офіційними (ст. 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр").
Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі №640/23893/19 звертав увагу на той факт, що «цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)» в розумінні Земельного кодексу України та «функціональне призначення території» в розумінні Генерального плану м.Києва як містобудівної документації, розробленої відповідно до містобудівного законодавства та державних будівельних норм, не є тотожними і однорідними поняттями в регулюванні земельних правовідносин, оскільки в межах певної функціональної території міста Києва, визначеної містобудівною документацією, зокрема Генеральним планом м. Києва, можуть бути різні цільові призначення земельних ділянок.
Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства (абз.2 ч.2 ст.24 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності").
З урахуванням викладеного, суд враховує, що за офіційними відомостями Державного земельного кадастру земельна ділянка із кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури з 2006 року, не є земельною ділянкою водного фонду.
Щодо доводів позивача про наявність у межах спірної земельної ділянки землі лісогосподарського призначення, суд зазначає наступне.
Як зазначено вище, актуальні відомості Державного земельного кадастру свідчать про те, що земельна ділянка із кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 відноситься до категорії земель "житлової та громадської забудови", які не є земельною ділянкою лісогосподарського призначення.
Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка із кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 відноситься до об`єктів комунальної, а не державної власності. 
Право комунальної власності зареєстровано 23.08.2017 із номером запису 22089777.
Щодо доводів позивача про відмінність поняття "Озеро" і "Плесо", суд зазначає наступне.
Питання визначення статусу та встановлення різновидностей водного об`єкта крім ВК України регулюється і іншими нормативно-правовими актами, зокрема:
Державний стандарт України 3517-97 «Гідрологія суші. Терміни та визначення основних понять»;
Державний стандарт України 3517:2024 «Гідрологія суходолу. Терміни та визначення основних понять»;
Державний стандарт України 3994-2000 «Безпека в надзвичайних ситуаціях. Надзвичайні ситуації природні. Чинники фізичного походження. Терміни та визначення»;
Державний стандарт України 7176-2010 «Водне господарство. Терміни та визначення основних понять».
Державні стандарти України (ДСТУ) - це стандарти, розроблені відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, розроблені на основі консенсусу та затверджені уповноваженим органом.
Вказаний стандарт установлює терміни та визначення основних понять стосовно гідрології суші. 
Терміни регламентовані цим стандартом є обов`язковими для використання в усіх видах документації і літератури, що входять у сферу робіт з стандартизації та рекомендуються для використання в науково-технічній, навчальній і довідковій літературі. Вимоги стандарту є чинними для використання у роботі підприємств, установ, організацій, що діють на території України, технічних комітетів із стандартизації, науково-технічних та інженерних товариств, міністерств (відомств).
ДСТУ 3517-97 містить визначення такого водного об`єкту, як плесо, а саме - це глибоководна ділянка річки, що здебільшого розташована між перекатами (п.9.16).
Аналогічне визначення терміну «плесо» також міститься ДСТУ 3517:2024, що діє на сьогодні.
«Плесо» це дренажний-паводковий канал - відкритий дренажний прорізь досконалого типу: його глибина (найбільша до 9-11 м) нижча водоупору ґрунтових вод (по матеріалам генплану м. Дніпро залягання ґрунтових вод - 2,5 м), призначений для повного перехвачування підземних вод. Відведення вод забезпечується через Лівобережний канал в річки Дніпро, що визначено в архівних матеріалах наявних в АПУ м. Дніпра, на ситуаційній схемі у складі документації «Паспорт земельного участка на проектирование и строительство объекта «Берегокрепление откосов и благоустройство зоны дренажного водоотводного канала, АНД район, 1989 год».
Тобто, «плесо Ломівське» є частиною дренажно-паводкового каналу.
«Ломівське» це назва пов`язана з поселенням «Ломівка», яке було засновано у XVШ столітті та пов`язана з історією розвитку міста Дніпра, зокрема, з розвитком території Амур-Нижньодніпровського району. Саме назву водного об`єкта «Ломавський» достатньо детально обґрунтовував кандидат історичних наук, член Національної спілки краєзнавців України ОСОБА_2 , який на основі вивчення історичних джерел, провів історико-топонімічне дослідження.
З огляду на наведене вбачається, що розширене плесом ДПК «Ломівське» (канал), яке є водним об`єктом, має статус каналу, а отже до нього застосовується режим смуги відведення, а не прибережної захисної смуги.
Відповідно до частини 6 статті 58 Водного кодексу України прибережні захисні смуги не встановлюються навколо ставків, каналів, водосховищ, розташованих у межах населених пунктів, а також у випадках, передбачених спеціальними нормами, зокрема коли мова йде про плеса чи інші штучні водні об`єкти, режим використання яких регулюється проектами відведення або іншими спеціальними документами.
Таким чином, положення про охоронювану прибережну захисну смугу не можуть застосовуватися до даного об`єкта, що виключає порушення вимог статті 88 Земельного кодексу України та статті 60 Водного кодексу України.
Зокрема з листів Держводагентства від 09.04.2025 р. за вих.№1948/5/5/11-25, від 14.04.2025 р. за вих.№2053/4/2/11-25, від 05.05.2025 р. за вих.№2514/4/2/11-25 та Держгеокадастру від 14.05.2025 р. за вих. №29-28-0.203-4459/2-25, судом вбачається, що:
1) водний об`єкт обліковується на геопорталі як канал із власною назвою плесо Ломівське;
2) паспорт водного об`єкту має статус «канал», не розробляється; 
3) для водного об`єкта, який має статус «канал», встановлюється смуга відведення, а не прибережна захисна смуга; 
4) в Державному реєстрі географічних назв за реєстраційним номером С-5360 містяться відомості про канал «плесо Ломівське» та за реєстраційним номером С-5361 містяться відомості про канал «Лівобережний».
Відповідно до статті 19 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» матеріали топографо-геодезичних і картографічних робіт, прийняті на облік до Державного картографо-геодезичного фонду України є офіційними, а відповідно до пункту 17 Положення унормовані географічні назви, що зареєстровані або обліковуються в Державному реєстрі та підлягають обов`язковому використанню органами державної влади та органами місцевого самоврядування у межах здійснення їх повноважень в офіційних документах, Державному земельному кадастрі, містобудівному кадастрі, інших кадастрах природних ресурсів і реєстрах, базах даних, а також офіційних каталогах, довідниках, словниках і переліках географічних назв, виданих та/або оприлюднених ними в Інтернеті.
Враховуючи наведене, а також той факт, що водний об`єкт має статус каналу, а не озера, суд вважає, що до нього не застосовуються вимоги встановлені до прибережної захисної смуги.
Відповідно до статті 110 Земельного кодексу України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.
Суд враховує, що ТОВ "БВБК" щодо забудови земельної ділянки було отримано містобудівні умови та обмеження, які містять відомості про встановлені обмеження щодо земельної ділянки, в тому числі захисної смуги в районі зазначеної земельної ділянки, проект якої затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 28.04.2010 року №73/56 та подальше проектування має здійснюватись з урахуванням таких обмежень.
При цьому, розміри водоохоронної та прибережної захисної зони земельної ділянки встановлені рішенням Дніпровської міської ради від 28.04.2010 року №73/56, яке є чинним.
Земельна ділянка має площу 194 287 кв.м. (19,4287 га), що дозволяє подальше будівництво на основній частині земельної ділянки, яка не має охоронних обмежень.
Позивач стверджує про невідповідність намірів забудови земельної ділянки, проте оскаржуване рішення містить лише дозвіл на проектування, а не встановлює остаточні конфігурації забудови. 
Станом на даний час проектування не завершено, будівельні роботи не здійснюються, всі встановлені охоронні зони мають бути враховані.
Суд при прийнятті рішення також враховує, що 08.04.2025 року ОСОБА_1 звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія", в якій позивач просив:
визнати протиправними дії Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради з надання 18.04.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081;
скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва наданні 18.04.2024 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081;
визнати протиправними дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 40498190) з реєстрації 02.05.2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" (код ЄДРПОУ: 43308160) Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594;
скасувати зареєстроване 02.05.2024 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 року в справі №160/10193/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" про визнання протиправними дій та скасування рішення - задоволено частково та вирішено:
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №145 від 18.04.2024.
Скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва наданні 18.04.2024 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія", реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081.
Визнати протиправними дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради з реєстрації поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594.
Скасувати реєстрацію Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат - не здійснювати.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 року в справі №160/10193/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Апеляційні скарги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» - задоволено та постановлено:
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року - скасувати.
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 у адміністративній справі № 160/10193/25 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради і до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та до третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» і Дніпровської міської ради «про визнання протиправними дій та скасування рішення» - відмовити у повному обсязі.
Приймаючи рішення в даній справі, суд враховує висновки Третього апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі № 160/10193/25, які мають преюдиційне значення. 
Суд також враховує, що ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» є орендарем майна, що гарантовано статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Втручання держави у право на мирне володіння майном прямо врегульовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції і практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, в яких напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям, тобто, з дотриманням справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.
Щодо наявності/відсутності правових підстав для захисту прав та інтересів позивача в спірних правовідносинах, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 55 Конституції України та ст.ст.2, 5, 264 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, разом з тим, обов`язком позивача є доведення факту порушення спірним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень своїх прав та законних інтересів. 
Проте, як підкреслювалося Верховним Судом у постанові від 26.09.2023 року по справі №320/2015/22 (провадження № К/990/19209/23), позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 264 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, оскаржити такий акт інші особи не можуть, і таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії, що роз`яснено Конституційним Судом в рішенні від 23.06.1997 року №2-зп (справа 3/35-313), в якому наведено про те, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію, а право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.
Відповідно, за змістом вищенаведеного можливо зробити висновок, що правові акти індивідуальної дії, що прийняті суб`єктом владних повноважень, який реалізовує свою компетенцію видавця цього акту, як уповноваженого управляти поведінкою іншого суб`єкта, своїми приписами породжують права і обов`язки саме у конкретних осіб, яких стосується такий індивідуальний правовий акт і які зобов`язані виконувати його вимоги та приписи. Отже, якщо нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються, то індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені, а без порушення прав особи оскарження нею «в інтересах законності» не допускається, що неодноразово також проголошувалося Верховним Судом у справах №21-3829а16, №800/362/15, №522/3665/17, №320/2015/22 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року по справі № 800/489/17, від 16 жовтня 2018 року по справі № 9901/415/18, від 06 лютого 2019 року по справі № 9901/815/18.
Оскільки ч.2 ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чітко визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку саме з ініціативи заінтересованих осіб, які звертаючись до суду повинні довести, а суд має встановити, що права, свободи або законні інтереси осіб, як звернулися за захистом до суду, дійсно порушені. Тобто, суд не повинен обмежуватися лише наведеними у позовній заяві твердженнями позивача про порушення права, свободи або законного інтересу, також як і не може сприймати достатнім узагальнені посилання позивача на норми та обставини, за наявності яких він вважає свої права чи інтереси порушеними, оскільки юридична заінтересованість по суті має правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду містить правові наслідки для позивача, та повинна мати об`єктивну основу, оскільки заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.
Разом з тим, позивач у даній справі не виконав обов`язку про доведення факту порушення безпосередньо його прав та законних інтересів відповідачем, позивачем жодним чином не обґрунтовувався його законний інтерес у спірних правовідносинах та не доводилося, що він є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень, 
Суд вважає, що відсутність порушеного права та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою і окремою підставою для відмови у позові, тобто, навіть без перевірки обраного позивачем способу захисту.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення №9-20/2 від 20.02.2024 року «Про надання дозволу ТОВ «БВБК» на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровський район)». та про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 968,96 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "ПУМБ" від 04.12.2026 року.
З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Балівська виробничо-будівельна компанія" про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник