П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/38334/24	

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 у справі № 420/38334/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.09.2024 р. № 262640000844 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" з урахуванням заробітної плати; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити з 07.09.2021 р. перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" шляхом врахування при обчисленні її розміру відомостей про заробітну плату на підставі довідок Державної митної служби України від 15.07.2021 р. № 137 та від 15.07.2021 № 136, з урахуванням раніше виплачених сум.
22.01.2026 від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. у справі № 420/38334/24.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.01.2026 задовольнив заяву позивача, встановив судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 у справі № 420/38334/24, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 17.04.2025 р. у справі № 420/38334/24.
02.04.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві надійшов звіт про виконання судового рішення у справі № 420/38334/24. Згідно поданого звіту, Управлінням рішенням №262640000844 від 16.10.2025 виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025, а саме здійснено з 07.09.2021 р. перерахунок призначеної гр. ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" шляхом врахування при обчисленні її розміру відомостей про заробітну плату на підставі довідок Державної митної служби України від 15.07.2021 № 137 та від 15.07.2021 №136, з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 18540 грн із подальшими змінами згідно діючого законодавства та матеріалів пенсійної справи. Борг по перерахунку за рішенням суду в сумі 791786 грн 20 коп. за період з 07.09.2021 по 31.03.2026 обліковано в переліку одержувачів виплат, сформованому відповідно до Порядку №821, та буде виплачений за окремими напрямами бюджету Пенсійного фонду України за джерелами виплати відповідних сум, такі виплати здійснюються пропорційно виділеним бюджетним асигнуванням, але не більше суми, що обліковується в переліку одержувачів. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в межах своїх повноважень виконало можливі залежні від нього дії, спрямовані на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 по справі № 420/38334/24.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.04.2026 у справі № 420/38334/24 прийняв звіт Головного управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 у справі № 420/38334/24.
Встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025. у справі № 420/38334/24 - протягом трьох місяців з моменту отримання цієї ухвали суду.
Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що не можна вважати фактично виконаним таке рішення шляхом перерахунку пенсії та внесення заборгованості до реєстру судових рішень, адже порядок та спосіб у який таке судове рішення мало бути виконано, встановлений у його резолютивній частині.
Відтак, відповідачем не доведено повного та фактичного виконання рішення суду у даній справі, не надано доказів виплати на користь ОСОБА_1 належного йому боргу. 
За таких обставин враховуючи, що відповідач частково виконав рішення суду від 17.04.2025 р. у справі № 420/38334/24, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення ГУ ПФУ в м.Києві нового строку для подання звіту про виконання вказаного рішення, що складає три місяці з дня отримання відповідачем вказаної ухвали суду. Враховуючи те, що підставою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є відмова у прийнятті звіту, а також неподання звіту у строк, встановлений судом, або подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, натомість судом прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, підстави для накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві відсутні.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим просить її скасувати.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що суд першої інстанції фактично погодився із ситуацією невиконання судового рішення та легалізував його тривале невиконання.
Скаржник також зауважує, що суд приймаючи звіт за відсутності фактичного виконання рішення, порушив право позивача на ефективний судовий захист та допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права фактично ототожнивши вчинення дій щодо виконання рішення з повним виконанням судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За приписами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині 1 статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Частиною 3 ст.382-1 КАС України встановлено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. 
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Як визначено частиною другою статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Відповідно до частини одинадцятої статті 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ст.ст.23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду, виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.
Верховний Суд у постанові від 06.05.2019 у справі № 826/9960/15 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, згідно поданого звіту, Управлінням рішенням №262640000844 від 16.10.2025 виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025, а саме здійснено з 07.09.2021 р. перерахунок призначеної гр. ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" шляхом врахування при обчисленні її розміру відомостей про заробітну плату на підставі довідок Державної митної служби України від 15.07.2021 № 137 та від 15.07.2021 №136, з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 18540 грн із подальшими змінами згідно діючого законодавства та матеріалів пенсійної справи. Борг по перерахунку за рішенням суду в сумі 791786 грн 20 коп. за період з 07.09.2021 по 31.03.2026 обліковано в переліку одержувачів виплат, сформованому відповідно до Порядку №821, та буде виплачений за окремими напрямами бюджету Пенсійного фонду України за джерелами виплати відповідних сум, такі виплати здійснюються пропорційно виділеним бюджетним асигнуванням, але не більше суми, що обліковується в переліку одержувачів.
Тобто, виконання судового рішення перебуває у процесі виконання в частині виділення коштів державного бюджету на відповідні бюджетні програми, а саме на погашення заборгованості на виконання судового рішення.
Водночас, не зважаючи на вчинення відповідачем дій щодо виконання рішення, таке й надалі залишається не виконаним в повному обсязі, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про прийняття звіту відповідача.
Прийняття судом такого звіту, як належного виконання судового рішення, суперечить статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтям 14, 370 КАС України.
При цьому, суд враховує постанову Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 160/13013/19, у якій вказано про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту, тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.
Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.
Таким чином, враховуючи, що відповідач частково виконав рішення суду від 17.04.2025 у справі № 420/38334/24, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для встановлення ГУ ПФУ в м.Києві нового строку для подання звіту про виконання вказаного рішення, що складає три місяці з дня отримання відповідачем вказаної ухвали суду.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
За наведеного, доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994. 
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 у справі № 420/38334/24 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик