П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2026  	Справа №607/12725/26 Провадження №3/607/3886/2026	

м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого ФОП, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №782622 від 29 травня 2026 року, ОСОБА_1 29 травня 2026 року приблизно о 12 год. 40 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюючи провадження господарської діяльності допустив до роботи продавця ОСОБА_2 із пестицидами і агрохімікатами без посвідчення про право роботи з пестицидами, яка здійснювала продаж інсектициду «Актара» та фунгіциду «Помідорчик-2», на загальну суму 55 грн. ОСОБА_3 , чим порушив ст.11 ЗУ «Про пестициди та агрохімікати». Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не здійснював продаж пестицидів чи агрохімікатів.
Проаналізувавши зібрані по справі докази та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №782622 від 29 травня 2026 року; рапорт старшого інспектора-чергового ВП №2 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Музика Р.М. від 29 травня 2026 року; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ФОП ОСОБА_1 ; письмове пояснення ОСОБА_3 від 29 травня 2026 року; письмове пояснення ОСОБА_2 від 29 травня 2026 року; фотозображення. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки відсилає до інших актів законодавства, у цьому випадку до Господарського кодексу України (далі ГК України), Закону України ««Про пестициди і агрохімікати».
Тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, проте в протоколі не зазначено пункт статті нормативно правового акту який така особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Однією з ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.
Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи із наведеної практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що продаж пестицидів (інсектициду та фунгіциду) здійснював не ОСОБА_1 , а інша особа – ОСОБА_2 . У відповідності до протоколу, протиправні дії ОСОБА_1 полягають у тому, що він допустив ОСОБА_2 до роботи з пестицидами і агрохімікатами. При цьому слід зазначити, що наявність або відсутність у найманого працівника персонального посвідчення (допуску) на право виконання робіт, пов`язаних з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами, визначає виключно рівень кваліфікації та право конкретної фізичної особи на допуск до таких робіт та не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (провадження діяльності без документів дозвільного характеру суб`єктом господарювання). 
До матеріалів справи долучено письмове пояснення ОСОБА_2 від 29 травня 2026 року, у якому вона зазначила, що в АДРЕСА_2 , у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснила продаж інсектициду «Актара» та фунгіциду «Помідорчик -2» невідомій особі, на загальну суму 55 грн. При цьому, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_1 .
Окрім того, суд не може взяти до уваги в якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 782622 фотознімки, оскільки вони не підтверджують факт здійснення останнім торгівлі пестицидами без відповідного дозволу, а також не містять жодної інформації про дату, час і місце їх виготовлення, що унеможливлює підтвердження їх відношення до даної справи та події, про яку зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Письмове пояснення ОСОБА_3 від 29 травня 2026 року суд оцінює критично, оскільки у вказаному письмовому поясненні не зазначено про те, у кого саме було придбано інсектицид «Актара» та препарат «Помідорчик-2».
Матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які об`єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП за ознаками провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом, а саме ст. 11 Закону України «Про пестициди та агрохімікати».
Так, спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В даному випадку, сам лише протокол про адміністративні правопорушення є недостатнім для доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 164, 247, 268, 277, 287 КУпАП, суд -
постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя	Т. Я. Багрій