Справа № 626/565/26
Провадження № 2/626/660/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
02.07.2026 року м. Берестин Берестинський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді Рибальченко .І .Г., 
за участю секретаря Скачко Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Берестинського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив те, що 04.02.2019 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (далі АТ"Банк Кредит Дніпро") та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №22036000109961 у відповідності до якого отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 04.02.2020 року (п.1.2 Кредитного договору). Після підписання Кредитного договору Відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. АТ "Банк Кредит Дніпро" виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив Відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі.
15.12.2021 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" (далі ТОВ "Цикл Фінанс") було укладено Договір факторингу №15/12/21 відповідно до якого ТОВ "Цикл Фінанс" набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором.
На дату звернення позивача до суду, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором, за останнім утворився борг, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №22036000109961 від 04.02.2019 року в сумі 14065,68 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 8979,67 гривень; заборгованість по відсотках - 1099,66 гривень. А також, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь сплачені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 04.02.2019 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22036000109961.
За умовами вказаного договору Банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що сума кредиту становить 12400,00 гривень; строк кредитування: 24 місяців; кінцева дата повернення кредиту 04.02.2021; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту; процентна ставка є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, а на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних.
Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Банк Кредит Дніпро" (п.1.4 Договору).
Відповідно до п. 1.5 Договору клієнт в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"доручає Банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПРАТ СК "Уніка Життя" суму страхового платежу у розмірі 2400 грн за весь період страхування згідно з договором страхування №ВР-22036000109951 від 04.02.2019 р.
Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтентних платежів відповідно до графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього Договору (п.2.1, 2.2 Договору).
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав 04.02.2019 відповідачу кредит у розмірі 12400 грн, позичальник частково сплачувала платежі по кредиту, про що свідчать дані виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 04.02.2019 по 14.12.2021 .
Однак, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувались, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №22036000109961 від 04.02.2019 станом на 14.12.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 складає 14065,58 грн , з яких: 8989,67 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1099,66 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3986,35 грн.- заборгованість за простроченою комісією.
15 грудня 2021 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Цикл Фінанс" було укладено договір факторингу №15/12/21, за умовами якого АТ "Банк Кредит Дніпро" відступило за плату для ТОВ "Цикл Фінанс" право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників, а ТОВ "Цикл Фінанс" набуло належні АТ "Банк Кредит Дніпро" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників .
Відповідно до даних акту приймання-передачі реєстру боржників від 15.12.2021 до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 товариство прийняло від Банку реєстр боржників. Як вбачається з витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №22036000109961 від 04.02.2019 в загальному розмірі 14065,58 грн , з яких: 8989,67 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1099,66 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3986,35 грн.- заборгованість за простроченою комісією.
Станом на 20.02.2026 заборгованість відповідача по кредиту перед АТ "Банк Кредит Дніпро" склала 14065,58 грн , з яких: 8989,67 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1099,66 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3986,35 грн.- заборгованість за простроченою комісією.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитуванн" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідачем не виконано своїх зобов`язань, за укладеним нею кредитним договором, не повернуто вчасно суми кредиту та відсотків.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем належним чином свої зобов`язання за вказаним договором не виконано, у зв`язку із чим за вказаним Кредитним договором №22036000109961 від 04.02.2019 року наявна заборгованість у загальному розмірі 14065,58 грн , з яких: 8989,67 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1099,66 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3986,35 грн.- заборгованість за простроченою комісією.
Підпунктом 1.2 пункту 1 Кредитного договору також визначено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3,5% від суми кредиту.
Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах.
Тлумачення частини першої статті 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)).
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Своєю вимогою про стягнення комісії за надання кредиту позивач не означив та не деталізував поняття «щомісячна комісія за обслуговування кредиту».
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «України "Про банки та банківську діяльність").
Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування кредиту, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
Таким чином суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення простроченої заборгованості по комісії в сумі 3986,35 гривень.
Відповідач не повернув кредит у встановлений договором строк, не сплативши своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого має заборгованість в сумі 10079,33 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 8979,67 гривень та простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1099,66 гривня.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
До ТОВ "Цикл Фінанс" перейшло право вимоги за кредитним договором № №22036000109961 від 04.02.2019 , що підтверджується Договором факторингу № 15/12/2021 від 15.12.2021 та платіжною інструкцією № 3251 від 15.12.2021 в сумі 95000001,00 гривень.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 10079,33 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 8979,67 грн. та простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1099,66 грн.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 року, укладеного між ТОВ "Цикл Фінанс" та адвокатом Гулієвою С.А..; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; акту №22036000109961 від 26.01.2026 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом на суму 3500,00 грн; додаткову угоду від 26.01.2026 року до Договору про надання правової допомоги від 26.01.2026 року.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність складності справи не подавалось.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2508,07 гривень (3500 гривень * (10079,33 гривня (задоволена частина позову) / 14065,68 гривень (ціна позову)). Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1907,85 гривень (2662,40 гривні (сплачений судовий збір) * (10079,33 гривня (задоволена частина позову) / 14065,68 гривень (ціна позову)).
Керуючись статтями 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" заборгованість за кредитним договором №22036000109961 від 04.02.2019 в сумі 10079 (десять тисяч сімдесят дев`ять) гривень 33 коп.
В іншій частині позовних вимог- відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" судові витрати у сумі 4415 (чотири тисячі чотириста п`ятнадцять) гривень 92 коп., які складаються із: судового збору в сумі 1907 (одна тисяча дев`ятсот сім) гривень 85 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2508 ( дві тисячі п`ятсот вісім гривень 07 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Берестинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя