ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2026 Справа № 914/2660/25 
Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Березюка Ю.О., розглянувши матеріали справи 
за позовом Державного підприємства “Адміністрація морських портів України”, м. Київ
в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України”, м. Одеса
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗПК ІНЗЕРНОЕКСПОРТ”, м. Львів
третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Одеський морський торгівельний порт», м. Одеса
про стягнення заборгованості за договором про відшкодування експлуатаційних витрат №КД-10052 від 08.02.2007 у розмірі 509 093,98 грн.

за участю представників: 
від позивача: Биховець А.В. – в режимі відеоконференції;
від відповідача: Клепиков М.С. - в режимі відеоконференції;
від третьої особи: не з`явися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі відокремленого підрозділу – Одеської філії Державного підприємства “Адміністрації морських портів України” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗПК ІНЗЕРНОЕКСПОРТ” про стягнення заборгованості за договором про відшкодування експлуатаційних витрат №КД-10052 від 08.02.2007 у розмірі 509 093,98 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025, справу №914/2660/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П.
Ухвалою від 01.09.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачеві встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.
У межах наданого судом строку від позивача надійшло клопотання (вх.№24115/25 від 12.09.2025), в якому зазначено запитувані відомості та до якого долучено необхідні докази.
Ухвалою від 16.09.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано учасникам справи надати свої заяви по суті спору, встановивши відповідні строки подання таких заяв згідно з резолютивною частиною ухвали.
01.10.2025 від відповідача поступив відзив на позовну заяву.
08.10.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.
13.10.2025 від відповідача поступили письмові заперечення на відповідь на відзив.
07.11.2025 відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
19.11.2025 відповідачем подано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.
17.12.2025 позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт».
Ухвалою від 30.12.2025 суд ухвалив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Одеський морський торгівельний порт» (м. Одеса, пл. Митна, 1, 65062, код ЄДРПОУ 01125666).
21.01.2026 від представника відповідача надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі.
Ухвалою від 21.01.2026 суд відклав підготовче засідання на 18.02.2026.
Ухвалою від 18.02.2026 суд відклав підготовче засідання на 25.02.2026.
Ухвалою суду від 25.02.2026 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 25.03.2026.
10.03.2026 від позивача надійшли письмові пояснення.
У судове засідання 25.03.2026 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції. Відповідач та третя особа без самостійних вимог на предмет спору у засідання не з`явились, явку повноважних представників до суду не забезпечили. Заяв, клопотань, пояснень, крім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерували.
Суд ознайомився з письмовими поясненнями поданими позивачем від 10.03.2026 за вх.№ 6898/26, прийняв їх до розгляду.
Ухвалою суду від 25.03.2026 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.04.2026. 
28.04.2026 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.
У судове засідання 29.04.2026 з`явилися представники сторін, які виступили зі вступними словами.
У судовому засіданні 29.04.2026 суд з`ясував обставини, на які учасники справи покликалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідив докази. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.
Аргументи позивача.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» було укладено договір про відшкодування експлуатаційних витрат № КД- 10052 від 08.02.2007, предметом якого є відшкодування експлуатаційних витрат балансоутримувача на обслуговування, експлуатацію і ремонт інженерних мереж і споруд, розташованих на його балансі, включаючи забезпечення питною холодною водою та приймання господарсько-побутових стоків об`єктів орендаря.
Однак, всупереч умовам договору рахунки за травень 2024 - серпень 2024 на загальну суму 392 967,93 грн до теперішнього часу залишаються не сплаченими орендарем. Отже, сума заборгованості орендаря перед адміністрацією становить 392 967,93 грн.
Як стверджував позивач, незважаючи на припинення договору оренди нежитлових приміщень, стосовно яких між сторонами укладався договір на відшкодування експлуатаційних витрат, від відповідача не поступало пропозиції щодо розірвання такого договору, а тому він діяв і позивачем правомірно виставлялися рахунки на оплату відповідачу.
Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача 392 967,93 грн. основного боргу, 53 907,55 грн. пені, 11 264,80 грн. 3% річних, 50 953,70 грн. інфляційних втрат за порушення строків виконання грошового зобов`язання.

Аргументи відповідача.
Відповідач визнає, що до 04.03.2024 включно фактично користувався послугами позивача відповідно до договору про відшкодування експлуатаційних витрат № КД-10052 від 08.02.2007, оскільки у цей період товариство провадило свою господарську діяльність на території порту відповідно до умов договору оренди. Тобто, на час укладення договору та протягом значного часу його дії підприємство знаходилося на території Одеського морського торговельного порту і мало потребу у відповідному обслуговуванні.
Водночас, починаючи з 04.03.2024, господарська діяльність відповідача на території порту фактично припинена. Відтак, об`єктивно відсутня можливість надання послуг з боку позивача за цим договором саме відповідачу, оскільки їх надання нерозривно пов`язане з перебуванням підприємства та здійсненням ним діяльності саме на території Одеського морського торговельного порту.
У цьому контексті відповідач вказує, що з зазначеної дати і до сьогоднішнього дня жодних послуг ДП «АМПУ» на його користь фактично не надавалось і не могло бути надано, так як фактично договірні відносини відповідача з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях щодо оренди складу для зберігання зерна загальною площею 3221,7 кв. м та нежитлового приміщення триповерхової виробничо – адміністративної будівлі, загальною площею1147,8 кв. м припинилися.
З огляду на наведене, відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
09.10.2006 між ТОВ «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі по тексті - РВ ФДМУ) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ-89 (обліковий номер 20984091092), а саме - оренда складу для зберігання зерна загальною площею 3221,7 кв. м (далі по тексту - склад) та нежитлові приміщення триповерхової виробничо – адміністративної будівлі, загальною площею 1147,8 кв. м (далі по тексту - адміністративна будівля), які знаходяться на балансі Державного підприємства «Одеській морський торговельний порт», що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Гефта, 3/2, та входять до складу нежитлових будівель, які в цілому складаються з будівель літ. «Ю», літ. «Ы», літ. «І», літ. «E», літ. «Й», літ. «Ь», літ. «Ъ», загальною площею 4929,2 кв. м, основною площею 4591,9 кв. м; в оренду передаються нежитлові приміщення під літ. «Ю», а саме всього по І поверху 3603,5 кв. м, всього по ІІ поверху 387,5 кв. м, всього по ІІІ поверху 378,5 кв. м, всього по літ. «Ю» 4369,5 кв. м.
08.02.2007 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» (відповідачем) було укладено договір № КД-10052, який за своїм змістом є договором послуг.
За змістом п. 1. договору, предметом договору є відшкодування експлуатаційних відходів балансоутримувача на обслуговування, експлуатацію і ремонт інженерних мереж і споруд, розташованих на його балансі, включаючи забезпечення питною холодною водою та приймання господарсько-побутових стоків об`єктів орендаря, а орендар відшкодовує експлуатаційні витрати балансоутримувача, здійснюючи оплату за встановленим тарифам (цінам) у строки, погоджені цим договором.
Відповідно до п.2.1.1. договору балансоутримувач зобов`язується забезпечувати обслуговування та утримання інженерних мереж та споруд для створення необхідних умов провадження господарської діяльності орендаря.
Пунктом 2.1.2. договору балансоутримувач зобов`язується забезпечувати функціонування систем подачі питної холодної, приймати господарсько-побутові стоки в обсягах та цінах, передбачених «реєстром» (додаток № 3).
Відповідно до 2.2.4. договору орендар зобов`язується виконувати своєчасно свої зобов`язання, включаючи відшкодування витрат балансоутримувача на виконання комплексу заходів, передбачених цим договором, з врахуванням того, що припинення (розірвання) договору не звільняє орендаря від погашення заборгованості за надані послуги.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати на забезпечення орендованих приміщень питною водою опаленням, відведенням стоків в обсягах визначених за приладами обліку або розрахунковим шляхом, за письмовими даними наданими орендарем за 5 днів до заключення даного договору та зазначених в реєстрі (додаток № 3).
Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплата послуг проводиться не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Кошти перераховуються на розрахунковий рахунок балансоутримувача.
Як стверджував позивач, загальний обсяг спожитих комунальних послуг відповідачем за договором за період травень 2024, серпень 2024 становить:
видача питної води від водопровідної мережі ОФ ДП «АМПУ» (без урахування території транзитно-вантажного терміналу та автобази) - 691 м3;
прийом господарсько-побутових стоків у систему каналізації ОФ ДП «АМПУ» - 691 м3;
Разом з цим, товариством за період 15.02.2024 - 01.05.2024 скинуто понаднормативних стічних вод - 44,532 м3; за період 02.05.2024 - 30.07.2024 скинуто понаднормативних стічних вод - 668,7100 м3.
На підтвердження наданих за травень 2024, серпень 2024 послуг позивачем складені акти та виставлені відповідні рахунки, а саме:
1. За травень 2024 - акт №232 від 31.05.2024 та рахунок №531197 від 31.05.2024 на суму 123 496,20 грн (водопостачання, водовідведення); в тому числі скид понаднормативних стічних вод за період 15.02.2024 по 01.05.2024 на суму 1139,09 грн, який отримано орендарем 19.06.2024 року, що підтверджується відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення);
2. За серпень 2024 - акт №376 від 31.08.2024 та рахунок №531333 від 31.08.2024 на суму 277 256,05 грн (за скид понаднормативних стічних вод за період 02.05.2024 по 30.07.2024).
Як встановлено судом, акти на відшкодування витрат з боку відповідача не погоджувалися та не підписувалися. Водночас, позивач вважає, що враховуючи положення п.2.2.6 договору, підписані акти відшкодування витрат за травень 2024, серпень 2024 відповідачем не повернуті адміністрації, зауваження щодо наданих послуг та їх вартості не надавалися, отже, послуги вважаються наданими належним чином та прийнятими.
Крім того, з доказів наданих відповідачем встановлено також наступне.
РВ ФДМУ листом-повідомленням за вих. № 11-07-00516 від 08.02.2024 відмовилось в односторонньому порядку від виконання договору оренди.
Даним листом, РВ ФДМУ, зокрема, вимагало повернути балансоутримувачу – Державному підприємству «Одеський морський торговельний порт», об`єкти оренди.
ДП «Одеський порт» листами від 20.02.2024 та 01.03.2024 повідомляло ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» про необхідність повернення балансоутримувачу об`єкт оренди за договором оренди.
В свою чергу, ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» повідомляло РВ ФДМУ та ДП «Одеський порт» листами від 27.02.2024 та 29.02.2024 щодо сплати орендної плати, неприпустимості односторонньої відмови від договору та з проханням утриматись від дій направлених на одностороннє розірвання договору оренди.
Наказами ДП «Одеський порт» № 32 від 20.02.2024 та № 28 від 23.02.2024 створено комісію з приймання-передавання (повернення) нерухомого майна за договором оренди від 09.10.2006 № ДФ-89, до складу якої входили, як посадові особи ДП «Одеський порт», так і представник РВ ФДМУ - Стапінський В.О.
04.03.2024 комісія прибула за місцем знаходження орендованого майна - м. Одеса, вул. м. Гефта, 3/2 для здійснення заходів щодо повернення майна з оренди на підставі повідомлення орендодавця від 08.02.2024 № 11-07-00516 про відмову від договору оренди.
ДП «Одеський порт» складено акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.03.2024. Як вбачається з додатку до акту, об`єкти оренди повертаються в стані не гіршому, ніж стан, в якому перебували в момент передачі в оренду ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт».
Комісією складено акт візуального огляду нерухомого майна, що перебуває на балансі ДП «Одеський порт» від 04.03.2024.
Так, на вимогу комісії 04.03.2024 о 13:00 год. було знято пост охорони державної служби «Поліції охорони Національної поліції України», яка здійснювала охорону об`єкта оренди на підставі договору з ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт».
Обставина, щодо припинення здійснення ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» охорони об`єкта оренди та можливості відповідати за його схоронність, відображена в акті візуального огляду нерухомого майна від 04.03.2024. Крім того, комісією 04.03.2024 було здійснено опломбовування об`єкта оренди за договором, що відображено у акті візуального огляду нерухомого майна.
Таким чином, як стверджував відповідач, за наслідком дій ДП «Одеський порт» та РВ ФДМУ, ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт», починаючи з 04.03.2024 включно, втратив будь-який доступ та можливість використовувати об`єкт оренди за договором оренди.
Крім того, ДП «Одеський порт» листом № 497/021/73 від 28.05.2024 повідомило про те, що частина об`єкта оренди передана в оренду третій особі і заперечується право ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» користуватись об`єктом оренди за договором оренди.
Так, за результатом проведеного електронного аукціону № LLE001-UA- 20240409-00099 (https://prozorro.sale/auction/LLE001-UA-20240409-00099/), між ДП «Одеський порт» та ТОВ «Аттолло Гранум» укладеного договір № КД-22227 оренди нерухомого майна, а саме приміщення 1-го та 3-го поверхів АПК причалу №43, інв. № 057001 (згідно технічного паспорту: 1-й поверх – приміщення № 1-32, площею 353,4 кв. м., 3-й поверх – приміщення № 66, 69, площею 22,5 кв. м.), загальна площа 375,9 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Гефта Миколи, 3/2.
Саме даний об`єкт нерухомості – частина адміністративної будівлі, входить до складу об`єктів оренди що орендуються ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт».
Не погоджуючись з односторонньою відмовою РВ ФДМУ від договору оренди, ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідною позовною заявою.
Так, у провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/808/24 за позовом ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, ДП «Одеський порт», в якій позивач просив визнати недійсним правочин РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, оформлений повідомленням від 08.02.2024 № 11-07-00516, щодо односторонньої відмови від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 09.10.2006 № ДФ-89 та визнати відсутнім права вимоги ДП "Одеський морський торговельний порт" до ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" щодо повернення з оренди нерухомого майна відповідно до договору оренди від 09.10.2006 № ДФ-89 на підставі листа РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 19.02.2024 № 11-06-00692.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.06.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 у справі № 916/808/24, відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт".
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 916/808/24 визнано недійсним правочин Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, оформлений повідомленням від 08.02.2024 № 11-07-00516, щодо односторонньої відмови від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 09.10.2006 № ДФ-89, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт".
Оскільки, одностороння відмова РВ ФДМУ за рішенням суду була визнання недійсною, та в силу приписів Постанови КМУ від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», Договір оренди №ДФ-89 від 09.10.2006, який було укладено між ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» та РВ ФДМУ є чинним.
ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» звернулося з листами № 24-1 від 24.03.2025 та № 25-1 від 25.03.2025 до РВ ФДМУ та ДП «ОМТП» з вимогою не чинити перешкоди у користуванні об`єктом оренди та забезпечити участь представників для повернення ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» об`єкта оренди у користування 26.03.2025.
26.03.2025 представник РВ ФДМУ не з`явився для повернення ТОВ «ЗПК
«Інзерноекспорт» об`єкта оренди у користування. 
Під час спільної зустрічі з представниками ДП «ОМТП», ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» стало відомо, що між ТОВ «Одеський портовий оператор» та ДП «ОМТП» укладено договір № КД-22228 про надання послуг публічного зберігання від 30.04.2024.
За умовами вказаного договору, ТОВ «Одеський портовий оператор» як станом на 26.03.2025 так і на сьогодні, зберігає власний вантаж у критому складі для зберігання зерна на причалі № 43, який є предметом договору оренди, що унеможливлює користування об`єктом оренди з боку ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт».
Окрім того, частиною адміністративної будівлі, яка входить до складу об`єкта оренди, досі користується ТОВ «Аттолло Гранум» на підставі договору оренди № КД № 22227 від 30.04.2024.
ДП «Одеський порт» своїм листом від 17.03.2025 № 179/41/73 повідомило ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР» щодо вимоги невідкладно звільнити від наявного вантажу Критий склад на причалі № 43 літ. «Ю», інв. № 057000, площею 3221,70 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Гефта, 3/2.
ТОВ «Одеський портовий оператор» листом від 19.05.2025 за вих. № 1303-05/0052 повідомило ДП «Одеський порт» про те, що не має наміру звільнити критий склад.
Станом на 22.09.2024, ТОВ «Аттолло Гранум» не було повернуто об`єкт оренди за договором № КД № 22227 від 30.04.2024, що унеможливлює користування об`єктом оренди ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт».
Вказані вище обставини свідчать про те, що ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» з 04.03.2024 не мало і не має можливості використовувати об`єкти оренди.
ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» не здійснювала і не здійснює діяльність на території Одеського морського торговельного порту, окрім як за використання адміністративної будівлі, загальною площею 1147,8 кв. м., критого складу на причалі № 43 літ. «Ю» (інв. № 057000) за адресою: м. Одеса, вул. Гефта, 3/2 до 04.03.2024.
Відтак, за твердженням відповідача, ДП «АМПУ» не надавало та не могло надавати ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» послуг за договором № КД-10052 від 08.02.2007 з 04.03.2024 включно та по сьогоднішній день.
Натомість, позивач наголошує на тому, що незважаючи на фактичне нездійснення відповідачем користування об`єктом оренди, договір про надання послуг є чинним, не розривався у встановленому законом порядку, а отже позивач вправі здійснювати нарахування відповідачу відповідно до його умов.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг виконавець зобов`язується надати певні послуги, а замовник – оплатити їх.
Згідно зі ст. 903 ЦК України, замовник зобов`язаний оплатити послуги лише у разі їх фактичного надання.
Оскільки, з 04.03.2024 ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» позбавлено доступу до
орендованого майна, що підтверджено матеріалами справи та доказами зазначеними вище, послуги з водопостачання, водовідведення та утримання мереж об`єктивно не могли бути надані позивачем відповідачу.
Отже, вимога про стягнення коштів за фактично не надані послуги суперечить положенням ст. 903 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо воно стало неможливим внаслідок обставин, за які боржник не відповідає.
У даному випадку перешкоди у користуванні орендованим майном створені самим ДП «ОМТП» та РВ ФДМУ, які фактично відсторонили відповідача від об`єкта та передали його у користування третім особам.
Таким чином, нарахування заборгованості та штрафних санкцій є неправомірним.
Згідно зі ст. 13 ЦК України, учасники цивільних відносин повинні діяти добросовісно та не допускається зловживання правом.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що зобов`язання зі сплати виникає лише за умови реального надання послуг. Наприклад, у Постанові ВС від 04.09.2023 у справі № 910/5352/21 зазначається про те, що “...первинною ознакою господарської операції є її реальне вчинення, а не лише документальне оформлення. Без надання послуг, навіть при наявності актів, зобов`язання щодо оплати не виникає.»
Отже, з моменту припинення фактичного використання інфраструктури порту (04.03.2024), жодні послуги фактично не надавались, тому підстав для виникнення грошового зобов`язання немає, навіть якщо формально складались акти та рахунки.
Без підтвердження факту надання послуг нарахування заборгованості є безпідставним.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 509 093,98 грн є безпідставними, оскільки: після 04.03.2024 відповідач фактично не мав доступу до об`єкта оренди та не користувався послугами. Позивач не довів фактичного надання будь-яких послуг у цей період, нарахування плати за відсутності послуг суперечить ст. 903 ЦК України.
Крім того, суд звертає увагу на п. 1 договору №КД-10052 від 08.02.2007 за умовами якого предметом цього договору є відшкодування експлуатаційних витрат (ВЕВ) балансоутримувача на обслуговування, експлуатацію та ремонт інженерних мереж і споруд, розташованих на його балансі, включаючи забезпечення питною холодною водою та приймання господарсько-побутових стоків об`єктів орендаря, зазначених у договору оренди ДФ-89 від 09.10.2006 до 30.09.2007, а орендар відшкодовую експлуатаційні витрати балансоутримувача, здійснюючи оплату за встановленими тарифами (цінами) у строки, погоджені цим договором.
З наведеного положення договору вбачається, що він укладався фактично на виконання договору оренди, який первинно передбачав укласти договір між сторонами на ВЕВ.
Таким чином, зазначене вкотре підтверджує той факт, що припинення договору оренди та фактичне невикористання відповідачем орендованого майна унеможливлює надання позивачем та споживання відповідачем послуг згідно договору №КД-10052 від 08.02.2007 починаючи з 04.03.2024.

СУДОВІ ВИТРАТИ.
Як передбачено п. 2 ч. 5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
У відповідності до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що судом позовні вимоги відхилено повністю, то судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 20, 73,74,76-80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 14.05.2026.

Суддя Гоменюк З.П.