ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1251/26 Справа № 932/20301/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Орчелота А. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 липня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:

- секретаря судового засідання - Левковської А.В.;

- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
на постанову судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 07 грудня 2025 року о 17 год. 48 хв., рухаючись по вул. Ольгерда Бочковського, 42Б в м. Дніпро, керував транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» 6820 за допомогою приладу №0044, результат якого позитивний 2,60 проміле, про що свідчить результат тесту №3358. Водій з результатами тесту згоден. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9«а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої, ухваленої з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Посилається на те, що матеріалами справи підтверджено, що він є громадянином Грузії, є іноземцем, який проживає в Україні на підставі посвідки на постійне проживання.
Він заявляв, що зовсім не розуміє українську мову, проте йому не було надано перекладача, тому він досі не розуміє, в чому його звинувачують.
У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості щодо володіння ним українською мовою, а також не зафіксовано участі перекладача під час складання протоколу.
Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено йому право користуватись послугами перекладача, попри усвідомлення того, що він є іноземцем.
Таким чином апелянт зауважує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було істотно порушено його право на захист.
На підставі наведеного ОСОБА_1 просить постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06.03.2026 скасувати та закрити провадження щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Водночас ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він за встановлених судом обставин керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано працівникам поліції із застосуванням алктотесту Драгер - 2,60 проміле. Пояснив, що на напередодні випив з товаришем пляшку коньяку, але не думав, що наступного дня йому прийдеться їхати за кермом. Це порушення у нього було вперше в житті і він щиро кається, тому просить не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт поліцейського; відеозапис з нагрудної камери поліцейського; акт огляду на стан сп`яніння з тестом № 3358.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №121770 від 07.12.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, 07.12.2025 о 17.48 годині в м. Дніпро, по вул.Ольгерда Бочковського, 42Б, керував транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» 6820, результат якого позитивний - 2,60 проміле, про що свідчить результат тесту №3358. Водій з результатами тесту згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено «не надав».
Вказано, що тимчасово документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП про що у відповідній графі наявний власноручний підпис останнього.
Подію зафіксовано на нагрудні камери № 470702, № 474010 (а.с.1).

З рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП убачається, що 07.12.2025 за адресою: м. Дніпро, вул. Олгерда Бочковського, 42Б, було зупинено автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мовлення. Також було встановлено, що ОСОБА_1 має грузинське посвідчення водія та по приїзду до України з посвідкою на постійне проживання, не замінив його на українське протягом 60 днів. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер Алкотест 6820, прилад № 0044. Результат тесту №3358 позитивний — 2,60 проміле. Відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 121770 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом передачі автомобіля тверезому водію (а.с.2).

Згідно Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, порушення мовлення. Огляд проведений за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 (№0044). Результат позитивний - 2,60 проміле. Огляд зафіксовано на бодікамери № 474010, №470702. Акт підписаний інспектором поліції, який його складав та водієм ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до чеку Alcotest Drager 6820 (0044), тест № 3358, 24 грудня 2025 року було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний — 2,60‰. ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного тестування, про що свідчить його власноручний підпис (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, долучений до матеріалів справи працівниками поліції на одному DVD-R диску (а.с.5), на якому наявний відеофайл «export-9icqq» із поєднаним записом з нагрудних камер працівників поліції №470702 та №474010 від 07.12.2025. 
На відеозапису з нагрудної камери № 4700702 тривалістю 17:48:32-17:55:14 годин видно, що працівник поліції виходить зі службового автомобіля та прямує до зупиненого за допомогою спеціальних сигналів проблескових маячків легкового автомобіля, на якому наявна емблема «Служба безпеки «Посейдон».
За кермом автомобіля перебуває водій, як у подальшому буде встановленого ОСОБА_4 .
Працівник поліції: «Шановний водій, Вас зупинено за дуже небезпечні маневри...» 
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «У меня тревожная кнопка».
Працівник поліції: «Тревожная кнопка?»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Осталось метров 150».
Працівник поліції: «Ви не вживали алкоголь сьогодні?»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Вы что, издеваетесь?»
Працівник поліції: «У Вас мова не чітка...»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «За светофором у нас ветклиника».
Працівник поліції: «Я це розумію, і що? Ми Вас зупинили не просто так, а за порушення правил дорожнього руху. ОСОБА_5 будь ласка вийти з транспортного засобу?»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Конечно».
Водій ОСОБА_1 вийшов з автомобіля.
Працівник поліції: «Дихніть будь ласка. Ви і на ногах ледь тримаєтесь...».
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Чего это?»
Працівник поліції о 17:49:34 годині: «Ви готові пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкотестер Драгер?» 
ОСОБА_1 о 17:49:35 годині, мовою оригіналу: «Да, конечно».
На пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 особисто обрав мундштук, перевірив цілісність його упаковки, розпакував його. Далі працівник поліції обережно вставив мундштук до Алкотестеру Драгер, провів контрольний замір повітря, результат тесту негативний - 0 проміле, та роз`яснив водію порядок проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестеру Драгер.
ОСОБА_1 о 17:51:04 годині, мовою оригіналу: «Можна на русском, я грузин».
Працівник поліції роз`яснив водію ОСОБА_1 порядок проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестеру Драгер та запитав у останнього, чи все йому зрозуміло.
О 17:51:11 годині ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Хорошо».
Далі на відеозапису зафіксовано, що водій ОСОБА_1 пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестеру Драгер, результат позитивний — 2,60 проміле.
О 17:51:38 годині водій ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Это я вчера выпил».
Працівник поліції: «Приблизно в 13 разів перевищена норма алкоголю... Це вряд чи було вчора. Ви знаходитесь у стані алкогольного сп`яніння».
ОСОБА_1 о 17:51:48 годині, мовою оригіналу: «Хорошо».
Працівник поліції: «Будь ласка, Ваше посвідчення водія та свідоцтво на транспортний засіб».
ОСОБА_1 надав працівникам поліції необхідні документи.
О 17:52:15 годині ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «А что мне за это будет, лишение прав?»
Працівник поліції: «Ні, ми не позбавляємо прав. Ми відправимо матеріали на розгляд до суду, який буде вирішувати...».
О 17:52:46 годині ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Грузины же пьют...»
Працівник поліції: «Я Вас розумію...»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Действительно, я вчера пил».
Працівник поліції: «Ніхто не спорить, але цього не можна...»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «У меня напарника хватанули ТЦК, я восемь суток работал...»
Працівник поліції: «Я все розумію. Ми за Вами їхали з 16-ї лікарні...»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «У вас камеры включены? Давай отойдем...»
Працівник поліції: «Навіть нічого не пропонуйте! За це передбачена відповідальність! Все вирішує суд».
Працівник поліції переходять до складання адміністративних матеріалів.
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «А чего вы мена догоняли? Что я нарушил?»
Працівник поліції: «Ви їхали із полоси в полосу «змійкою», без покажчиків повороту...Ми не просто так Вас зупинили. У нас відеозапис є».
На відеозапису з нагрудної камери № 470702 тривалістю 18:42:16- 18:46:02 години зафіксовано, що працівник поліції звертається до ОСОБА_1 : «Буде тверезий водій?»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: « ОСОБА_6 мы за вами поедем, никак? До ОСОБА_7 ?»
Працівник поліції: «Ні, ніяк!».
В цей час пасажир автомобіля ОСОБА_1 агресивно поводить себе по відношенню до поліцейських, а ОСОБА_1 його заспокоює.
На відеозапису з нагрудної камери № 474010 тривалістю 17:48:15-18:01:56 зафіксовано обставини спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 аналогічні, як на відеозапису з нагрудної камери № 470702, наведені вище.
Крім того видно, що працівник поліції роздрукували чек Алкотестеру Драгер, ознайомили з ним водія ОСОБА_1 та надали йому копію чеку.
На відеозапису № 474010 тривалістю 19:27:57-19:33:52 годин зафіксовано, що на місце події прибув тверезий водій, працівники поліції віддали водію ОСОБА_1 його документи, ознайомили з протоколом про адміністративне правопорушення, а останній підписав його, а також акт огляду на стан сп`яніння. 

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію”, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських та роздруківки чеку алкотестеру Драгер, до початку проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Драгер, працівником поліції було роз`яснено водію порядок застосування газоаналізатора, проведено перевірку чистоти приладу, результат якої склав 0,00‰. Тобто будь-яких несправностей газоаналізатора зафіксовано не було. 
Після того водій ОСОБА_1 пройшов тестування та погодився з його результатами - 2,60 проміле. Порушень порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого наведеними вище вимогами законодавства, працівниками поліції допущено не було.
При цьому апеляційний суд враховує й те, що як у суді першої, так і апеляційної інстанції, ОСОБА_1 свою провину визнав та не заперечував факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за встановлених місцевим судом обставин. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року, чим було порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вказує лише на порушення його права на захист, яке полягає у не запрошенні працівниками поліції перекладача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
З цього приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.
Європейський суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).
Відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як убачається з протоколу про адміністартивне правопорушення серії АБА №121770 від 07.12.2025 щодо ОСОБА_1 , будь-яких суперечностей або неточностей протокол не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.
Апеляційній доводи про те, що у протоколі відсутні відомості про володіння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, українською мовою та не зафіксовано інформацію про участь при цьому перекладача - не заслуговують на увагу, оскільки обов`язкове зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення таких відомостей не передбачено законодавством.
Суд апеляційної інстанції відкидає, як неспроможні, й твердження апелянта про те, що він не розумів яке саме порушення йому було інкриміноване, оскільки є громадянином Грузії та не розумів мови, якою спілкувались з ним працівники поліції. 
З дослідженого відеозапису нагрудних камер поліцейських вбачається, що водій ОСОБА_8 спілкувався з працівниками поліції російською мовою, при цьому розумів суть їх запитань, вів із ними активний діалог - задавав та відповідав на питання, повідомляв необхідну інформацію та навіть зазначив, що на напередодні вживав алкогольні напої. 
Лише перед початком проходження медичного огляду, після того, як поліцейський роз`яснив водію порядок проходження огляду за допомогою газоаналізатору Драгер, ОСОБА_1 попросив роз`яснити йому порядок проходження огляду на російській мові, що і було зроблено поліцейським (17:51:04 годин запису). Крім наведеного випадку, жодних зауважень про те, що він не розуміє української мови чи клопотань про необхідність залучення перекладача ОСОБА_1 поліцейським не заявляв.
Згідно ч.1 ст.274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. 
Водночас наявними доказами підтверджено, що спілкування посадової особи поліції і водія ОСОБА_1 відбувається протягом тривалого часу українською мовою, що давало можливість останньому, за наявності реальної потреби і бажання, дійсно звернутися до працівників патрульної поліції із заявою про залучення перекладача, утім він не скористався такою нагодою та жодних зауважень чи клопотань з цього приводу не заявляв.
На переконання суду апеляційної інстанції, за наведених обставин, працівники поліції жодним чином не порушили права ОСОБА_1 , так як під час проведення тестування і складання протоколу докладно роз`яснювали йому підстави зупинки, порядок проходження медичного огляду, поводили себе доброзичливо та професійно, не допускали жодних провокативних дій.
При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 тривалий час проживає на території України, має посвідку на постійне місце проживання в Україні, керував службовим транспортним засобом по території України, під час спілкування з поліцейськими повідомив, що працевлаштований та рухається на автомобілі за викликом «тривожної кнопки», до цього вісім діб перебував на роботі, а отже, будучи учасником дорожнього руху, має обов`язок знати та дотримуватися Правил дорожнього руху України, погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі України.
Всупереч доводів апелянта про порушення працівниками патрульної поліції вимог закону у зв`язку із не роз`ясненням йому прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 121770, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що у відповідній графі наявний підпис водія (а.с.1).
Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і подання апеляційної скарги та надання їй можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.
За таких обставин, відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було. 
Водночас, як убачається з журналу судового засідання від 06.03.2026 та технічного запису (а.с.14), під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні та особисто суду повідомив, що пам`ятку про права та обов`язки отримав, йому все зрозуміло, додаткових роз`яснень не потребує, свої інтереси буде захищати сам. Крім того на запитання головуючого судді, чи розуміє він його, ОСОБА_1 повідомив: «Так» (08:54:42 година судового засідання).
Достатньою мірою ОСОБА_1 розумів й ті запитання, які йому ставилися у суді апеляційної інстанції. 
При цьому дана справа розглядалася апеляційним судом протягом трьох місяців і за цей час ОСОБА_1 неодноразово була надана можливість вирішити питання щодо залучення до участі у справі захисника та перекладача, але він належним чином своїм процесуальним правом не скористався. Натомість суд не вправі примушувати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином користуватися своїми процесуальними правами. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, право на захист ОСОБА_1 ані під час складання протоколу про адміністративну відповідальність, ані під час розгляду справи судом першої інстанції, порушено не було. Отже апеляційні доводи ОСОБА_1 слід визнати безпідставними.
Наявними матеріалами справи підтверджується, що місцевий суд, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Посилання апелянта на певні рішення інших судів є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент. Згідно ч.1 ст.36 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Отже рішення апеляційного суду Житомирської області, на яке посилається апелянт, не створює правових позицій, які б формували єдність судової практики в Україні. 
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Дніпра а від 06 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ        В.В. РУДЕНКО