Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року Справа№200/2266/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, будинок 83, поштовий індекс 65107 ЄДРПОУ 20987385) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до пільгового стажу, період перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 грудня 2025 року та зарахувати до пільгового стажу період перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та провести перерахунок пенсії з урахуванням включення цього періоду до пільгового та страхового стажу.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком.
21 жовтня 2025 року через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивачем подано заяву про перехід на інший вид пенсії за віком.
Рішенням № 912240119744 від 30.10.2025 відповідачем було прийнято рішення про відмову позивачу у призначені пенсії за віком.
Вважає рішення відповідача про не зарахування стажу на час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві таким, що порушує права позивача та не ґрунтується на чинному законодавстві,
Ухвалою суду від 31.03.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 09.04.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. За заявою позивача від 21.10.2025 та долучених документів за принципом екстериторіальності позивача переведено з пенсії по інвалідності на дострокову пенсію за віком відповідно до п 4 ч 1 ст 115 Закону № 1058, яку обчислено при страховому стажі 27 років 9 місяці (враховано по 14.08.2003). Оскільки позивач отримує дострокову пенсію за віком відповідно до п 4 ч 1 ст 115 Закону № 1058, тому положення ст. 24 Закону № 1058 не застосовуються та підстави для перерахунку пенсії відсутні.
Просив відмовити у задоволенні позову.
Позивач надав суду відповідь на відзив.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Не є спірним між сторонами той факт, що позивачу з 22.05.1996 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перехід на інший вид пенсії за віком.
За заявою позивача від 21.10.2025 та долучених документів за принципом екстериторіальності позивача переведено з пенсії по інвалідності на дострокову пенсію за віком відповідно до п 4 ч 1 ст 115 Закону № 1058, яку обчислено при страховому стажі 27 років 9 місяці (враховано по 14.08.2003).
Оскільки позивач отримує дострокову пенсію за віком відповідно до п 4 ч 1 ст 115 Закону № 1058, тому положення ст. 24 Закону № 1058 не застосовуються та підстави для перерахунку пенсії відсутні.
Відповідач, листом від 26.01.2026 №3484-42190/П-02/8-1500/26 повідомив позивача про наступне. При переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком період знаходження на інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання зараховується по 31.12.2003. За заявою від 21.10.2025 та долученими документами за принципом екстериторіальності переведено з пенсії по інвалідності на дострокову пенсію за віком відповідно до 4 частини 1 статті 115 Закону, яку обчислено при страховому стажі 27 років 9 місяці (враховано по 14.08.2003).
За результатами перевірки електронної пенсійної справи встановлено, що до страхового стажу не зараховано період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві по 31.12.2023. На зазначених підставах пенсійну справу приведено у відповідність. Оскільки заявник отримує дострокову пенсію за віком відповідно до 4 частини 1 етапі 115 Закону, тому положення ст. 24 Закону не застосовуються та підстави для перерахунку пенсії відсутні.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України). 
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV ) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. 
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Відповідно до частини 5 статті 56 Закону № 1788-XII, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14). 
Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. 
Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом. 
Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Позивачу з 22.05.1996 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суд зазначає, що позивач з 01.04.2021 отримує щомісячні страхові виплати встановлені йому внаслідок втрати професійної працездатності (50%), що не заперечується відповідачем. Факт виробничого каліцтва залишається юридично чинним, а тому період з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року має бути зарахований як пільговий, оскільки наслідки нещасного випадку тривають. 
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права у відповідній частині шляхом визнання протиправним рішення Головного управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до пільгового стажу, період перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суд зауважує, що у спірних відносинах відповідачем попущена протиправна бездіяльність, лист ГУ ПФУ в Одеській області від 26.01.2026 №3484-4290/П-02/8-1500/26 у розумінні КАС України не є індивідуальним правовим актом.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльність Головного управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до пільгового стажу, період перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 грудня 2025 року та зарахувати до пільгового стажу період перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести перерахунок пенсії з урахуванням включення цього періоду до пільгового та страхового стажу.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. 
Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, судовий збір у розмірі 1064,96 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.
Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, будинок 83, поштовий індекс 65107 ЄДРПОУ 20987385) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до пільгового стажу, період перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 грудня 2025 року, зарахувати до пільгового стажу період перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22 травня 1996 року по 21 жовтня 2025 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести перерахунок пенсії з урахуванням включення цього періоду до пільгового та страхового стажу.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 гривень.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 29 травня 2025 року. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя К.Е. Абдукадирова