ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ

Справа № 521/3391/26
Провадження № 2/521/4034/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року   м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі :
судді Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Сироти О.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу 

позивач :   ОСОБА_1 
відповідач :    ОСОБА_2 

предмет позову :  розірвання шлюбу, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ: 

Позивач звернулась з вищезазначеним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 22.09.2018 перебуває в шлюбі з відповідачем.
Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає.
Враховуючи викладене, позивач просила шлюб між сторонами розірвати.
Окрім того, позивач стверджувала, що відповідач від належного виконання обов`язку по утриманню доньки ухиляється, що надає їй право на стягнення аліментів в судовому порядку. 
Розмір останніх позивач визначила в 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала.
Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався.
Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :
Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Право на розірвання шлюбу гарантовано ст. 110 СК України.
Згідно з вищевказаним законом розірвання шлюбу можливе за спільною згодою (через органи реєстрації актів цивільного стану, суд) або за позовом одного з подружжя (в судовому порядку). 
Наявність малолітніх, неповнолітніх дітей або незгода одного з подружжя на розірвання шлюбу передбачає його розірвання виключно в судовому порядку. 
Суд не зобов`язує людей «зберегти сім`ю». 
В порядку ст. 112 СК України суд розриває шлюб тоді, коли подальше спільне життя суперечить інтересам одного з подружжя, обох або дітей. 
Під цим розуміють реальне, а не формальне існування сім`ї.
Типові ознаки припинення сімейного життя:
- відсутність взаємної підтримки, спільних планів, спільних сімейних заходів, тощо;
- конфлікти, що роблять неможливим спільне життя;
- тривале окреме проживання;
- відсутність спільного побуту та господарювання;
- роздільний бюджет, повна матеріальна самостійність;
Доведення вини подружжя законом не вимагається. 
Вирішальним є факт розірвання сімейного зв`язку як соціально-побутової спільноти. 
Так, сторони з 22.09.2018 перебувають у шлюбі.
Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . 
Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 03.01.2019).
На час вирішення спору подружні стосунки між сторонами фактично припинені, примирення неможливе.
Дитина проживає із матір`ю, знаходиться на її утриманні.
Вказані обставини відповідачем не спростовані.
Обов`язок батьків утримувати дитину закріплений у статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (СК України) і діє автоматично від моменту народження дитини до досягнення нею 18 років. 
Цей обов`язок є безумовним: він не залежить від того, чи перебувають батьки у шлюбі, чи проживають вони разом і чи позбавлені вони батьківських прав.
Способи виконання є добровільний, тобто за усною домовленістю; шляхом подання заяви за місцем роботи для відрахування коштів або через нотаріально завірений договір про сплату аліментів та примусовий: стягнення аліментів за судовим рішенням. 
За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють.
В порядку ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Право обрання способу стягнення належить позивачу. 
Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує.
Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали.
Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має.
Вищевказані обставини відповідачем не спростовані.
За Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Якщо аліменти присуджено у частці від заробітку батька чи матері діють такі базові пропорції : на 1 дитину — 1/4 доходу платника, на 2 дітей на 1/3 і більше дітей — 1/2. 
Якщо розрахована за відсотками сума виявляється меншою за гарантований мінімум (наприклад, через низьку офіційну зарплату), платник все одно зобов`язаний виплачувати встановлений державою мінімум.
Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що обидва батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення.
Вирішуючи спір суд враховує також вимоги ст. 182 СК України та ППВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, зокрема, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом.
Доказів, які перешкоджали б відповідачу у виконанні свого обов`язку по утриманню доньки відповідачем суду не надано.
Так, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає змісту відповідного права позивача, дитини, не суперечить принципу верховенства права.
Судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ: 

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.09.2018Малиновським районним у міста Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2546 (свідоцтво про шлюб серії  НОМЕР_1 ) – розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 09.03.2026 до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу за квитанцією ID 9570-8090-7911-8946 від 05.03.2026 в розмірі 1331,20 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір за вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1211 грн. 20 коп. 

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст. 284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хаджибейського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя   Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 25.05.2026