РІШЕННЯ
іменем України
Справа № 285/2335/26
провадження у справі № 2-а/0285/68/26
26 травня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої – судді Михайловської А.В.,
за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Головне Управління Національної поліції в Житомирській області, представник — Чернух Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови протиправною та її скасування, -

встановив:

21.04.2025 позивач подав до суду адміністративний позов, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 7014424 від 13.04.2026 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмір 425 грн 00 коп по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області.
В обґрунтування позову зазначає, що оспорюваною постановою поліцейського Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області серії ЕНА № 7014424 від 13.04.2026 його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за порушення Правил дорожнього руху (надалі - ПДР), зокрема не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, яким керував. З постановою позивач не згоден, оскільки працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення обставини, а саме: в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що вказують на вчинення ним порушення ПДР. Тому він подав до суду даний позов.
24.04.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам право про вчинення відповідних процесуальних дій.
01.05.2026 представник відповідача подала до суду відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства. До відзиву долучено відеоматеріал події.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Вказав на те, що позивач у час та місці зазначені у постанові про накладення адміністративного стягнення порушення вимог п. 2.1.б ПДР не вчиняв, так як позивач транспортним засобом не керував, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також вказав, що, у час та місці, зазначені в оскаржуваній постанові, транспортним засобом керував його власник, ОСОБА_2 .
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи відповідач (юридична особа) повідомлена належним чином, у змісті відзиву на позовну заяву представник відповідача просила справу розглядати у відсутності представника відповідача. 
З`ясувавши обставини, на учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного. 
Встановлено, що поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області винесено постанову серії ЕНА № 7014424 від 13.04.2026, згідно якої до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп. 
Зі змісту постанови слідує, що 13.04.2026 о 02 год 18 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Scoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Романівка Звягельського району, не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.б ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Згідно п. 2.1.б ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).
Судом досліджено відеоматеріал, який долучений представником відповідача до відзиву на позовну заяву.
Так, на відеореєстраторі патрульного автомобіля зафіксовано рух транспортного засобу Scoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Романівка Звягельського району, у темну пору доби, в якому під час руху увімкненні фари, за тим після його зупинки водій фари вимкнув. Увесь час, з моменту фіксації руху транспортного засобу до його зупинки, даний транспортний засіб перебуває у полі зору поліцейського та об`єктиві фіксації відеореєстратора, аж до моменту під`їзду патрульного автомобіля до зупиненого автомобіля Scoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 . Із відеозапису також встановлено, що водій транспортного засобу виявлений на задньому сидінні транспортного засобу за сидінням водія, при цьому в автомобілі інші особи відсутні, з автомобіля з моменту зупинки ніхто не виходив. 
Також, судом досліджено відео з відеореєстратора поліцейського, згідно якого позивач Жмур А.О. на вимогу поліцейського надати реєстраційний документ на транспортний засіб, яким він керував, останній повідомив, що не має такого документа. 
Таким чином, досліджені відеодокази спростовують посилання позивача у змісті позовної заяви та представника позивача, надані у судовому засіданні, які зводяться до відсутності доказів порушення позивачем ПДР.
Щодо посилання представника позивача у судовому засіданні, з приводу того, що у час та місці, зазначені в оскаржуваній постанові, транспортним засобом керував його власник, зокрема Ющак Я.М., то останні не знайшли свого підтвердження, так як доказів, у тому числі, свідчень останнього, сторона позивача суду не надала. Крім того, такі посилання представника позивача спростовуються відеозаписом, долученим до відзиву на позовну заяву, з якого слідує, що після зупинки транспортного засобу, з останнього ніхто не виходить.
Відтак, доказів, якій б вказували на те, що позивач у час та місці зазначені у протоколі не керував транспортним засобом, сторона позивача до суду не подала. Тому такі посилання представника позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи у суді.
Таким чином, суд оцінює доводи позивача та його представника критично та розцінює їх як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення позивачем ПДР з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. 
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. 
Так, встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що 13.04.2026 о 02 год 18 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Scoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Романівка Звягельського району, не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.б ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ч. 126 КУпАП.
Під час надання оцінки зібраним у справі доказам, судом встановлено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, у межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факти наявності адміністративних правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, судом не встановлено. Факт вчинення позивачем правопорушення вимог п. 2.1.б ПДР підтверджується наявними у матеріалах відеозаписом, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд, –

ухвалив:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови протиправною та її скасування.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Найменування учасників у справі:
позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання — АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ),
відповідач – Головне Управління Національної поліції в Житомирській області ( місцезнаходження - вул. Старий Бульвар, 5/37 м. Житомир, Код ЄДРПОУ 40108625).
Дата складення повного рішення – 26.05.2026.

Суддя    А.В.Михайловська