ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026	Справа № 910/16372/25	

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ФІНАНС ГРУП" (адреса: 69000, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-В; код ЄДРПОУ: 44617035)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ "С"-ПРОМ" (адреса: 01042, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 3; код ЄДРПОУ: 30371631)
про стягнення коштів,
у складі суду судді Погрібної С.В.
за участю секретаря судового засідання Левчук В.С.,
представники сторін згідно протоколу судового засідання,
УСТАНОВИВ:
До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ФІНАНС ГРУП" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ "С"-ПРОМ" (далі - відповідач) про стягнення 3 021 061,80 грн заборгованості по процентах за Договором надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 2201/2024 від 22.01.2024, а також 442 565,21 грн пені, 125 896,54 грн інфляційних втрат та 64 152,83 грн 3 % річних.
Ухвалою суду від 05.01.2026 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час на усунення недоліків.
15.01.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, яка прийнята судом.
Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та, між іншого, встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву - 15 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвалою суду від 02.04.2026, після виходу з лікарняних та відпустки, судом призначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 08.04.26 о 12:30 год. 
Ухвалою суду від 08.04.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 05.05.26 о 14:30 год.
Будь-які звернення, клопотання чи відзив від відповідача до суду не надходили.
Ухвалу суду від 26.01.2026 доставлено відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» 28.01.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Враховуючи викладене, відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.
Приписами частини 2 статті 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги зазначене, справа може бути розглянута за наявними у ній за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.
В судовому засіданні 05.05.2026 судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення. 
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.
22.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР ФІНАНС» (далі – Кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «С-ПРОМ» (далі – Позичальник) укладено Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2201/2024 (далі – Договір від 22.01.2024 № 2201/2024).
Відповідно до Розділу 1 Договору від 22.01.2024 № 2201/2024 Кредитодавець згідно положень цього Договору надає Позичальнику фінансовий кредит на наступних умовах: 
Сума Кредиту: 10 000 000,00 грн; 
Строк Кредиту: 12 (дванадцять) місяців, а саме з « 22» січня 2024 року по « 21» січня 2025 року; 
Цільове призначення Кредиту за цим Договором: фінансування господарської діяльності підприємства;
Дата видачі кредиту: 23 січня 2024 року;
Плата за користування Кредитом: а) Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю всю суму Кредиту та сплатити проценти за користування Кредитом не пізніше зазначеного в цьому Договорі строку; б) Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування Кредитом у розмірі 30% річних. Процентна ставка за Кредитом – фіксована; 
Комісійна винагорода за надання Кредиту становить 1000,00 грн, оплата якої здійснюється одноразово за рахунок наданого Кредиту шляхом утримання Кредитодавцем суми Комісійної винагороди під час надання Кредиту; 
Орієнтовна сукупна вартість Кредиту за цим Договором 12 975 342,47 грн у грошовому виразі, та складається з платежів: погашення основної суми Кредиту 10 000 000,00 грн; проценти за користування Кредитом 2 975 342,47 грн. та комісійна винагорода за надання Кредиту 1 000,00 грн;
Відповідно до пп. 2.3 – 2.5. Договору від 22.01.2024 № 2201/2024 сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Також сторони домовилися, що сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів.
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. 
При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитора) до спливу строку Договору. Нарахування і сплата процентів проводиться на всю суму кредиту.
Відповідно до пп. 4.2.2., 4.2.3. п. 4.2. Договору від 22.01.2024 № 2201/2024 при недостатності коштів для повного повернення заборгованості Позичальника за цим Договором, що направляються для її оплати, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: прострочені проценти за користування Кредитом (за їх наявності); прострочена сума Кредиту (за її наявності); строкові проценти за користування Кредитом (за їх наявності); строкове повернення Кредиту; неустойки (пені) за прострочення виконання зобов`язань (за їх наявності). 
У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та нарахованих процентів за його користування Позичальник повинен сплатити Кредитодавцю неустойку (пеню).
Відповідно до пп. 5.1.3. п. 5.1. Договору від 22.01.2024 № 2201/2024 у разі затримання Позичальником сплати частини Кредиту щонайменше на один календарний місяць Кредитодавець має право вимагати повернення Кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.
Відповідно до п. 7.1., 7.2. Договору від 22.01.2024 № 2201/2024 за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього Договору. 
За порушення строків повернення Кредиту та процентів за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю додатково до встановленої процентної ставки: 
- Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
20.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «С-ПРОМ» укладено Додаткову угоду №1 до Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2201/2024 від 22.01.2024. відповідно до якої сторони погодили пролонгувати та змінити строк дії Договору на тих самих умовах до 19 січня 2026 року, а саме змінити п. 1.1. розділу 1 Договору в частині щодо «Строк кредиту» та викласти його у наступній редакції: «Строк Кредиту: з « 22» січня 2024 року по « 19» січня 2026 року». 
Також сторони погодили змінити п. 6.1. розділу 6 Договору та викласти його у наступній редакції: « 6.1. Цей Договір вступає в силу в день його підписання Сторонами та скріпленням печатками Кредитодавця та Позичальника (за наявності) та діє до 19 січня 2026 року.» 
Всі інші умови Договору, які не змінені цією Додатковою угодою, залишені чинними та Сторони підтвердили свої зобов`язання за ними.
Факт надання кредиту підтверджується випискою за рахунками ТОВ «ФК «ІНТЕР ФІНАНС», з якої вбачається, що 23.01.2024 позивачем надано відповідачу кредитні кошти на виконання умов Договору від 22.01.2024 № 2201/2024.
29.05.2025 позивач направив Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «С-ПРОМ» претензію щодо погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 1 410 596,62 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2201/2024 від 22.01.2024 відповідач станом на 09.11.2025 має заборгованість перед позивачем за нараховані та несплачені проценти у розмірі 3 021 061,80 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданий до позовної заяви.
Також позивачем на зазначену суму заборгованості нарахована пеня у розмірі 442 565,21 грн, за період з 23.05.2024 по 17.12.2025, 3% річних у розмірі 64 152,83 грн, за період з 23.02.2024 по 17.12.2025, та інфляційні втрати у розмірі 125 896,54 грн, за період з 01.03.2024 по 31.10.2025.
Відповідач викладені обставини не спростував, контрозрахунку не надав.
Станом на день розгляду справи в суді вказана заборгованість не погашена.
При прийнятті рішення судом враховано наступне:
Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини 2, 3 статті 6 ЦК України).
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до норм статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 22.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ «С-ПРОМ» укладено Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2201/2024, відповідно до умов якого, з урахуванням умов Додаткової угоди № 1 до Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2201/2024 від 22.01.2024, позивач надав відповідачу фінансовий кредит у розмірі 10 000 000,00 грн на фінансування господарської діяльності підприємства, строком до 19.01.2026, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних та зі сплатою комісійної винагороди у розмірі та в строки, що визначені кредитним договором.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за вищезазначеним Договором у повному обсязі та надав відповідачу фінансовий кредит, однак відповідачем зобов`язання за Договором не виконано у повному обсязі та порушені умови щодо сплати нарахованих процентів за користування кредитом, що призвело до наявності в останнього заборгованості у розмірі 3 021 061,80 грн.
Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються відповідачем. Відповідачем не надано жодних доказів на спростування наведених у позові обґрунтувань та/або погашення вказаної заборгованості.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач в установлені договором строки заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у повному обсязі не сплатив, доказів повернення ним грошових коштів у повному розмірі матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 3 021 061,80 грн заборгованості за процентами за Договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2201/2024 від 22.01.2024.
Тобто, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 442 565,21 грн, нараховану за період з 23.05.2024 по 17.12.2025, 3% річних у розмірі 64 152,83 грн, нараховані за період з 23.02.2024 по 17.12.2025 та інфляційні втрати у розмірі 125 896,54 грн, нараховані за період з 01.03.2024 по 31.10.2025.
Судом встановлено, що відповідно до п. 7.1. Договору від 22.01.2024 № 2201/2024 за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього Договору. 
Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.
Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.
У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Також, як вбачається з аналізу статей 612, 625 ЦК України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Однак, суд звертає увагу позивача, що п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд зазначає що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» ведено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема, Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, та він діє на теперішній час.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, воєнний стан на території України діє у період з 24.02.2022 та станом на момент ухвалення рішення у цій справі не скасований та не відмінений, відтак, з урахуванням вищенаведеного в сукупності нарахування позивачем як кредитодавцем вищевказаних сум пені, 3% річних та втрат від інфляції в період, коли відповідач як позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, та відповідальності у вигляді штрафних санкції (пені та штрафу), згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України є неправомірним, що є підставою для відмови у задоволенні відповідних вимог позивача про стягнення пені у розмірі 442 565,21 грн, нараховану за період з 23.05.2024 по 17.12.2025, 3% річних у розмірі 64 152,83 грн, нараховані за період з 23.02.2024 по 17.12.2025 та інфляційні втрати у розмірі 125 896,54 грн, нараховані за період з 01.03.2024 по 31.10.2025.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (частина 1 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «"Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.
Відповідно до пункту 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги підлягають задоволенню частково.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ "С"-ПРОМ" (адреса: 01042, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 3; код ЄДРПОУ: 30371631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ФІНАНС ГРУП" (адреса: 69000, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-В; код ЄДРПОУ: 44617035) заборгованість за процентами за Договором надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 2201/2024 від 22.01.2024 у розмірі 3 021 061 (три мільйони двадцять одна тисяча шістдесят одна) грн 80 коп та витрати по сплаті судового збору у розмірі 36 254 (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн 70 коп.
Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.
3. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписане суддею 14.05.2026.

Суддя Світлана ПОГРІБНА