П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2731/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
15 червня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № ПШ 133241 від 30.10.2024 про накладення на адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
1.2 В обґрунтування позовних вимог вказує, що під час проведення перевірки 10.10.2024 ОСОБА_2 (водій) здійснював перевезення вантажу транспортним засобом, який належить позивачці, без тахокарт за 02.10.2024, 06.10.2024, 07.10.2024 або бланку підтвердження діяльності водія за вказані дати. Вважає протиправною спірну постанову, оскільки не є автомобільним перевізником, адже транспортний засіб переданий у користування ОСОБА_2 , а тому, відповідачем при винесенні постанови належними та допустимими доказами не доведене вчинення порушення саме позивачем. 
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 Позивач є власником транспортного засобу марки Mersedes-Benz ATEGO 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
2.2 10.10.2024 старший державний інспектор відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті здійснив рейдову перевірку транспортного засобу марки Mersedes-Benz ATEGO 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 , під час якої встановив здійснення водієм внутрішніх вантажних перевезень без тахокарт за 02.10.2024, 06.10.2024, 07.10.2024 або бланку підтвердження діяльності водія за вказані дати. За результатом перевірки складений акт №053345.
2.3 На підставі акту перевірки від 10.10.2024 №053345 відповідач за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийняв постанову від 30.10.2024 №ПШ133241 про застосування до позивачки адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн, встановленого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
2.4 Вважаючи постанову від 30.10.2024 №ПШ133241 протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року позов задоволено. 
3.2 Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.10.2024 №ПШ133241.
3.3 Суд першої інстанції дійшов висновку що спірна постанова від 30.10.2024 №ПШ133241 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог статті 48 Закону № 2344-ІІІ застосована у спірних правовідносинах без з`ясування належного автомобільного перевізника при здійсненні вантажних перевезень транспортним засобом, який належить позивачці.
4. Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
4.1 Відповідач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.07.2025 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
4.2 Підставою для апеляційного оскарження рішення суду є не з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
4.3 Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому вона заперечила проти її задоволення та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон України №2344-ІІІ), реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
1.2 Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).
1.3 Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
1.4 Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
1.5 Статтею 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
1.6 Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
1.7 Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
1.8 Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).
1.9 Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
1.10 Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється зокрема наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
1.11 В силу вимог статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
1.12 Відсутність у перевізника або незабезпечення водія автобуса переліченими документами, є підставою для застосування до перевізника штрафних санкцій відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III.
1.13 Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 є лише власником транспортного засобу марки «Mersedes-Benz ATEGO 817», д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, позивачка не перебуває у трудових відносинах з водієм ОСОБА_2 та не здійснювала 10.10.2024 зазначеним транспортним засобом вантажних перевезень у розумінні закону, оскільки автомобіль був переданий у користування ОСОБА_2 для його власних потреб, відтак позивачка не є автомобільним перевізником в спірних правовідносинах і, відповідно, не є суб`єктом відповідальності в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".
1.14 Апеляційну скарга обґрунтована тим, що водієм ОСОБА_2 для перевірки надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та протокол перевірки технічного стану, саме на підставі яких ним визначено ОСОБА_1 , як перевізника в спірних правовідносинах, до якої правомірно застосовано штраф за відсутність тахокарт водія за 02.10.2024, 06.10.2024 та 07.10.2024.
1.15 Як вбачається з накладної від 10.10.2024, наданої водієм ОСОБА_2 безпосередньо під час перевірки, вантаж був відпущений особисто ОСОБА_2 для власних потреб з метою доставки до складу у м. Нетішин, при цьому ОСОБА_1 не була вказана у вказаній накладній як автомобільний перевізник вантажу, що підтверджується матеріалами справи.
1.16 Апеляційний суд встановив, що відповідачем не прийнято вказану накладну як належний документ на підтвердження особи дійсного перевізника, при цьому, враховано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу як доказ причетності ОСОБА_1 до вказаного транспортного засобу та автоматичного покладення на неї статусу перевізника.
1.17 Колегія суддів не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки ним не доведено зв`язку (трудового чи цивільно-правового) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо надання послуг з перевезення вантажів, а посилання апелянта на відеозапис із нагрудної камери інспектора як на доказ винуватості позивачки судом відхиляються, оскільки відповідачем не забезпечено можливість його відтворення та дослідження судом. Крім того, посадовими особами відповідача не встановлено належного автомобільного перевізника та безпідставно ототожнено статус власника автомобіля зі статусом суб`єкта господарювання-перевізника.
1.18 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що оскільки доказів щодо укладення договорів перевезення або будь-яких інших доказів зв`язку ОСОБА_1 щодо організації перевезень вантажу 10.10.2024 відповідачем не надано, тому підстави вважати що в спірних правовідносинах позивачка була автомобільним перевізником щодо транспортного засобу, який було перевірено згідно з актом №053345 від 10.10.2024 – відсутні, що виключає можливість застосування до неї штрафу за абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.