Справа № 152/344/26
2/152/484/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

14 травня 2026 року          м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого – Войнаровського І.В.,
за участі:
секретаря – Дроган Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
у с т а н о в и в:
10 березня 2026 року адвокат Залокоцька В.Д., в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був двоюрідним братом по матері позивача ОСОБА_1 . Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Померлий ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Матір позивача ОСОБА_7 та батько померлого ОСОБА_2 – ОСОБА_5 були рідними сестрою та братом. Рішенням Шаргородського районного суду у справі №152/144/25 від 18 лютого 2025 року встановлено факт перебування позивача, ОСОБА_1 , на утриманні померлого ОСОБА_2 не менше одного року до його смерті. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на земельну частку (пай), площею 1,1 га, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Плебанівка Жмеринського району Вінницької області, і належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії ВН № 0529189, що зареєстрований 12 вересня 2008 року за № 215, та виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації за №333 від 14 серпня 2008 року. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 . Відповідно до відомостей, наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 23 лютого 2026 року №112/14-26, КСП «Плебанівське» було видано державний акт на право колективної власності на землю від 10 серпня 1995 року на земельну ділянку площею 1302,8 га, у списку до якого під номером 261 зазначено ОСОБА_2 . Відповідно до виписки із книги реєстрації сертифікатів, сертифікат серії ВН № 0529189 зареєстровано 12 вересня 2008 року за порядковим номером 215 на прізвище ОСОБА_2 . Розмір земельної частки (паю) становить 1,1 в умовних кадастрових га. Сертифікат видано на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації за №333 від 14 серпня 2008 року. Вартість земельної частки (паю) на час видачі становила 3543,00 грн. Окрім того, відповідно до відомостей, отриманих із трудового архіву Шаргородської міської ради від 23 лютого 2026 року за №01-14-10, в книзі обліку трудового стажу та заробітку членів СТОВ «Плебанівське» с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із трудовим стажем з 1964 по 1999 рр.. Позивач звернувся до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніна О.О. з питанням оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно було видано після смерті спадкодавця і рекомендовано звертатись до суду. Вказує, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме земельного сертифіката. Як убачається із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529189, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,1 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 ще за життя був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а отже видача бланку сертифікату після його смерті не може слугувати підставою до звуження прав його спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування. Відтак, ОСОБА_2 на момент одержання КСП "Плебанівка" акта на право колективної власності на землю, як член даного підприємства, був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, тобто набув за життя право на земельну частку (пай), проте не отримав сертифіката, а тому вказане право на отримання земельної частки (паю) в колективній власності КСП "Плебанівка" увійшло до складу спадщини і у позивача, як спадкоємця за законом, виникло право на вказану земельну частку (пай).
З огляду на викладене, представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), площею 1,1 кадастрових гектара, розташованої на території с. Плебанівка Шаргородського (тепер Жмеринського) району Вінницької області, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529189.
Ухвалою суду від 10 березня 2026 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.38).
Ухвалою суду від 07 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.65).
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак 14 травня 2026 року від представника позивача – адвоката Залокоцької В.Д. до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити (а.с.6).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак 13 березня 2026 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Шаргородської міської ради, при розгляді покладається на розсуд суду (а.с.40).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого.
Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком вказаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_6 , які перебували у шлюбі, що підтверджується копією довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області №18-72 від 25 січня 2008 року (а.с.10, 27).
Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком вказаний ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_8 (а.с.11).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області (а.с.12).
Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529189, виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Плебанівка» с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_2 , на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 14 серпня 2008 року №333, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Плебанівське», розміром 1,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної ділянки частки (паю) становить 3000 грн. Сертифікат зареєстровано 12 вересня 2008 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №215 (а.с.13).
Відповідно до копії повідомлення №01-14-10 від 23 лютого 2026 року, наданого Комунальною установою «Трудовий архів Шаргородської міської ради» Вінницької області, в книзі обліку трудового стажу та заробітку членів СТОВ «Плебанівське» с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де вказано, що його трудовий стаж становить з 1964 року по 1999 рік (а.с.14-15).
Згідно з копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року у справі №152/144/25, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, заінтересовані особи: Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, не менше одного року до дня його смерті (а.с.16-18).
Відповідно до копії виписки, виданого відділом №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, із книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються Шаргородською райдержадміністрацією Вінницької області по колективною сільськогосподарському підприємству (кооперативу, товариству) Плебанівської сільської Ради народних депутатів, сертифікат серії ВН №0529189 зареєстровано 12 вересня 2008 року за порядковим номером 215 на прізвище ОСОБА_2 , який проживав в с. Плебанівка Жмеринського (колишнього Шаргородського) району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) становить 1,1 в умовних кадастрових га. Відповідно до Постанов Кабінету Міністрів із урахуванням індексації вартість земельної частки (паю) на час видачі становила 3543 грн. Сертифікат видано на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації №333 від 14 серпня 2008 року (а.с.19).
Згідно з копією виписки з погосподарської книги №4 Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 1996-2000 роки, виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Вінницької області №987 від 09 вересня 2024 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 , голова двору – ОСОБА_2 , 1948 року народження, зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 (а.с.20).
Відповідно до копії виписки з погосподарської книги №4 Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 1996-2000 роки, виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Вінницької області №988 від 09 вересня 2024 року, особовий рахунок № НОМЕР_2 , голова двору – ОСОБА_1 , 1968 року народження, зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 (а.с.21).
Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00046919735 від 11 вересня 2024 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 зареєстрували 06 січня 1959 року шлюб у виконавчому комітеті Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Після реєстрації шлюб ОСОБА_11 змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на ОСОБА_13 » (а.с.22).
Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №59/02-31 від 06 лютого 2026 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно було видано після смерті спадкодавця і рекомендовано звертатись до суду (а.с.23).
Згідно з копією державного акта на право колективної власності на землю серії ВН, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Плебанівське» с. Плебанівка, Плебанівською сільською Радою народних депутатів Шаргородського району Вінницької області, у тому що вказаному власнику землі передається у колективну власність 1302,8 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Плебанівської сільської Ради народних депутатів від 18 травня 1995 року. Відповідно до списку, за №261 значиться ОСОБА_2 (а.с.25-26).
Відповідно до копії довідки №30-72 від 25 січня 2008 року, виданої начальником відділу реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження по Плебанівській сільській раді Шаргородського районну Вінницької області, зареєстровано актовий запис №22 від 18 серпня 1948 року. Батьком вказаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_6 (а.с.28).
Згідно з копією довідки №985 від 09 вересня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.29).
Відповідно до копії довідки №986 від 09 вересня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 (а.с.30).
Згідно з копією спадкової справи №394/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заведеної 28 жовтня 2025 року, позивач звернувся до Шаргородської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 (а.с.43-59).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Згідно з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року, право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до ст. 5 ЗК України (в редакції 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.
Згідно з ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 та 5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Згідно з ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам – для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена.
Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Тому, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК УРСР (який діяв на час відкриття спадщини) та ЗК України, суд вважає, що позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 має право на спадкування належного спадкодавцю права на земельну частку (пай).
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі статтями 11 та 12 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Представником позивача доведено належними та допустимими доказами обставини наведенні у позовній заяві, окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом.
Тому, керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265 ЦПК України, статей 2, 3, 4, 10, 12 ЦК України, суд,

у х в а л и в :

Позов адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), площею 1,1 кадастрових гектара, розташованої на території с. Плебанівка Шаргородського (на даний час Жмеринського) району Вінницької області, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529189.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя    І.В. Войнаровський