Справа № 127/8187/26 
Провадження № 33/801/426/2026
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участю представника Вінницької митниці Держмитслужби Вихристюк В.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 3 ст. 471 МК України, 

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0031/UA401000/2026 від 08.02.2026 року, 08.02.2026 о 03:48 год в пункті пропуску «Могилів-Подільський - Волчинець» відділу митного оформлення № 3, митного поста «Дністер» Вінницької митниці Держмитслужби, в напрямку «в?їзд в Україну», прибув пасажирський потяг № 352 сполученням «Кишинів - Київ».
При проведенні митного контролю пасажирського потягу, пасажирці ОСОБА_1 , яка слідувала в вагоні № 3 на пасажирському місці № 17 з Єгипту в Україну в особистих справах, було проведено усне та письмове декларування. 
В митній декларації ОСОБА_1 , вказала про наявність п?яти місць багажу та відсутність у неї будь-яких речей, що потребують декларування, поставивши на всі пункти та підпункти митної декларації, які потребували відповіді, відповідь "Ні", шляхом розставлення Х-подібної позначки у відповідній рамці. 
В ході подальшого митного огляду, багажу та особистих речей ОСОБА_1 о 04:25 год. у валізі з особистими речами було виявлено товар: лікарський засіб «1,2,3 Exstra» який в своєму складі містить діючу речовину - прекурсор «Pseudoephedrine HCL» (Псевдоефедрин) по 60 мг. в кожній, в кількості 60 пігулок, країна виробництва Еgypt-S.A.E., даний товар належав ОСОБА_1 та переміщувався нею без ознак приховування. 
Таким чином, ОСОБА_1 , не задекларувала товари, що підпадають під встановлені законодавством заборони та або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, а саме: лікарського засобу «1,2,3 Exstra» який в своєму складі містить діючу речовину - прекурсор «Pseudoephedrine HCL» (Псевдоефедрин) по 60 мг. в кожній, в кількості 60 пігулок, країна виробництва Egypt-S.A.E., за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 471 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2025 року ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 гривень з конфіскацією вилученого товару, а саме: лікарський засіб «1,2,3 Exstra» який в своєму складі містить діючу речовину - прекурсор «Pseudoephedrine HCL» (Псевдоефедрин) по 60 мг. в кожній, в кількості 60 пігулок, країна виробництва Egypt-S.A.E., що зберігаються на складі Вінницької митниці. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн. 
Не погоджуючись з такою постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповноту з`ясування обставин справи, просила оскаржувану постанову скасувати, та ухвалити нову постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ч.1 ст. 487 МК України вбачається, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Частина 3 статті 471 МК України встановлює відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Відповідно до примітки статті 471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".
Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть перемішувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.
Відповідно до п. 57 ст. 4 МК України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 МК України особисті речі, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, підлягають декларуванню шляхом учинення дій, усно або, за бажанням власника чи на вимогу митного органу, письмово, не оподатковуються митними платежами та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України.
Відповідно до п. 19 ч.1 ст. 370 МК України особистими речами вважаються лікарські засоби, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до списку №1 таблиці ІУ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 зі змінами та доповненнями, речовина «Псевдоефедрин» відносяться до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.
Згідно Переліку товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №436, на лікарські засоби, які місять наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, необхідний дозвіл на право ввезення (вивезення) чи на право транзиту наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я, відповідно до вимог цього закону. 
Відповідно до ч. 2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Частини 4 та 5 статті 366 МК України прописують, що громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України предмети не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 5, 6 ст. 366 МК України початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.
Як слідує з протоколу № 0031/UA401000/2026 від 08.02.2026 року після прийняття митної декларації до оформлення, в ході подальшого митного контролю та митного огляду о 04:25 год, у валізі з особистими речами пасажирки гр. ОСОБА_1 , було виявлено: 60 таблеток лікарського засобу «1,2,3 Exstra», які в своєму складі містять діючу речовину – прекурсор «Псевдоефедрин» по 60 мг. в кожній, країна виробник Єгипет.
При цьому, на момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення через митний кордон України вищевказаних медичних препаратів ОСОБА_1 співробітникам митного органу не надала.
Таким чином громадянка ОСОБА_1 своїми діями (в даному випадку бездіяльністю) здійснила недекларування товару, який підпадає під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, а отже в її діях містяться ознаки складу порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України. 
За таких обставин висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України є правильними і з ними повністю погоджується апеляційний суд.
Разом з цим, вирішуючи питання щодо необхідності накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, апеляційний суд враховує таке.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до даного складу адміністративного правопорушення положень ст. 22 КУпАП закон не містить.
Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП, апеляційний суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують її відповідальність.
Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Враховуючи фактичні обставини справи, особу ОСОБА_1 , а саме, те, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є особою молодого віку, перевозила виявлені митним органом медичні препарати для власного споживання, а також беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначеного покарання та співмірність призначеного покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання й того, що його вчинення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, вбачається за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
З урахуванням положень даної статті суд приходить до висновку, що обіг вилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0031/UA401000/2026 від 08.02.2026 року безпосередніх предметів порушення обмежений у використанні обов`язковою дозвільною документацією компетентного органу, тому вони підлягають знищенню.
Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю, а вилучені та передані на зберігання митниці таблетки слід знищити.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження по справі.
Вилучені безпосередні предмети порушення митних правил за протоколом № 0031/UA401000/2026 від 08.02.2026 року лікарські засоби: 60 таблеток лікарського засобу «1,2,3 Exstra», країна виробник Єгипет – знищити.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський