ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

11 травня 2026 року	Справа №160/1192/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.12.2025 року №046950004252 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи з 17.07.1987 року по 08.11.1987 року та з 18.01.1990 року по 11.10.2017 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.04.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Означені позовні вимоги вмотивовані спірністю та протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.12.2025 року №046950004252 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. 
03.04.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2024 року про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням висновків суду у даній справі. На виконання вказаного рішення суду відповідачем від 09.12.2025 року № 046950004252 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу у позивача. Не погодившись з прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії позивач звернувся з адміністративним позовом до суду. Згідно наданих до заяви документів, страховий стаж позивача становить 39 років 02 місяці 09 днів. Стаж за вислугу років відсутній. До спеціального стажу згідно наявних документів не зараховано періоди роботи згідно довідки № Д-21/2-09/308 від 27.02.2024 року, оскільки згідно даних Міністерства юстиції ПАТ “Дніпропетровський металургійний комбінат” перебуває в процесі припинення. Для зарахування даного періоду роботи рекомендовано долучити довідку згідно додатку № Порядку № 637. Відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємств, установ, організацій без визначення правонаступника, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок № 18-1) при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях створено Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія). Згідно вимог пункту 11 Порядку № 18-1, для підтвердження пільгового стажу роботи заявник подає на розгляд Комісії документи, згідно яких можна встановити ким, коли і де заявник працював, які роботи він виконував, чи не перебував він у відпустках без збереження заробітної плати, чи працював він з повним робочим днем; чи дійсно підприємство, установа чи організація припинила свою діяльність шляхом ліквідації без визначення правонаступника. З огляду на обставини справи (місце фактичного проживання позивача - селище Курилівка, Петриківський район, Дніпропетровської обл.) позивачу необхідно надати заяву разом з документами для розгляду на засідання Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Отже, відповідач у спірних правовідносинах, діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його дії не можна вважати протиправними.
23.01.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Кальник В.В.) відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 року №436д, у зв`язку з призначенням судді Віталія Кальника суддею іншого суду на підставі Указу Президента України від 24.02.2026 року №165/2026, призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/1192/26.
За відомостями з витягу повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 05.03.2026 року передана судді Пруднику С.В.
09.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято справу №160/1192/26 до свого провадження. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №160/1192/26. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, позивач ОСОБА_1 23.04.2024 року звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.05.2024 року №046950004252 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії. 
В обґрунтування відмови у призначені пенсії в т.ч. зазначено: 
- пунктом “а" статті 55 Закону України “ Про пенсійне забезпечення”, зі змінами, внесеними законами України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 2 березня 20І5 року №213-VIII, “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24 грудня 2015 року №911- VIII було передбачено окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років з дотриманням певних умов, зокрема працівники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені, чоловіки в 55 років за наявності спеціального стажу 12 років 6 місяців станом на 11.10.2017. - згідно наданих до заяви документів, страховий стаж становить 39 років 5 місяців 8 днів. - до страхового стажу згідно наданих документів зараховано всі періоди. - спеціальний стаж відповідно до пункту “а” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” із змінами згідно із Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” станом на 11.10.2017 відсутній. - періоди роботи з 17.07.1987 по 08.11.1987, і 18.01.1990 по 11.10.2017 в ПАТ “Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського”, можливо буде зарахувати після надходження результатів розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. - відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно пункту “а" статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. 
Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.05.2024 №046950004252, позивач звернувся до суду. 
За наслідками розгляду вказаної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року у справі №160/23912/24 позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826, 43026, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22В) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.05.2024 №046950004252 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2024 про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням висновків суду у даній справі. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.11.2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 в адміністративній справі №160/23912/24 залишено без змін.
В січні 2026 року коли позивач звернувся до пенсійного фонду з проханням виконати рішення суду у справі №160/23912/24. Фахівцями пенсійного фонду було надано позивачу рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №046950004252 від 09.12.2025 року. Даним рішенням було відмовлено позивач в призначенні пенсії з тих підстав що пільговий стаж згідно довідки № Д-21/2-09/308 від 27.02.2024 року не зараховано.
Так, з тексту спірного рішення №046950004252 від 09.12.2025 року вбачається наступне. Відмова в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 23.04.2024. Вік заявника 55 років 0 місяців. Заявник - працює. Відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України - після досягнення 55 років і при стажі роботи станом на 11.10.2017 для чоловіків - не менше 26 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Постанова № 637), передбачено у випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (Додаток 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 160/23912/24 повторно розглянуто заяву від 23.04.2024 року про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням висновків суду у даній справі. Страховий стаж - 39 років 2 місяці 9 днів. Стаж за вислугу років - 0 років 0 місяців 0 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за даними документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. За даними документами до спеціального стажу за вислугу років не зараховано: період роботи згідно довідки № Д-21/2-09/308 від 27.02.2024, оскільки згідно даних Міністерства юстиції ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» перебуває в процесі припинення. Для зарахування даного періоду роботи рекомендовано долучити довідку згідно додатку № 5 постанови КМУ від 12.08.1993 № 637. Інших документів, що підтверджують пільговий характер роботи до матеріалів ЕПС не долучено. Право на пенсію відсутнє. Прийняте рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. Повідомляємо, що скарга на адміністративний акт (рішення про відмову в призначенні пенсії) може бути подана протягом тридцяти календарних днів з дня доведення його до відома заявника, до начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (юридична адреса: 43026, м. Луцьк, Київський майдан, 6, код РПОУ 13358826, e-mail: gu@vl.pfu.gov.ua), а в разі відмови у задоволенні скарги - до Пенсійного фонду України (01601, місто Київ-14, вул. Бастіонна, 9, e-mail: info@pfu.gov.ua) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративну процедуру» або/та у судовому порядку.
13.01.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23912/24 виправлено описку в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року у справі №160/23912/24 та судом вирішено вважати вірним п`ятий абзац резолютивної частини рішення: "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп."
Позивач, вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, звернувся з позовом до суду.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
За ч. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно зі ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно з ч. 1 статті 114 Закону України №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За п. 1 ч. 2 статті 114 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно з п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно зі ст.12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
За п. «б» ч. 1 ст.13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (надалі - Порядок №18-1).
Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. Згідно з пунктом 2 Порядку №18-1 його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).
Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).
У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058). 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 56 Закону № 1788, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Положеннями п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Відповідно до п. 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637). 
Таким чином позивач має наступний пільговий стаж по списку № 2, а саме:
- з 17.07.1987 по 08.11.1987 року на посаді помічника машиніста локомотива; 
- з 18.01.1990 року по 02.08.2021 року на посадах помічника машиніста локомотива, машиністом локомотива, машиніста тепловоза. 
Тож, як вбачається з вище наведеного у позивача наявний пільговий стаж по Списку №2 за періоди з 17.07.1987 по 08.11.1987 та 18.01.1990 по 02.08.2021 року, тобто пільговий стаж складає 31 рік 10 місяців 8 днів. Тобто даного пільгового стажу цілком достатньо за для того, щоб позивач вийшов на пенсію у віці 50 років. 
Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, – за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки – після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначають із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої Закону № 1058 (60 років), зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, підтвердження шкідливих умов праці впродовж повного робочого дня, встановленого для даного виробництва, а також проведення атестації робочих місць. При визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, які діяли на час виконання роботи. 
Розділом ХХХ «Транспорт» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, який діяв до 01.01.1992, передбачені посади машиніста і помічника машиніста тепловозу. 
Професійна назва роботи «машиніст мотор-вагонних (електро) секцій» зазначеними вище нормативними документами не передбачена у підрозділі 1 «Залізничний транспорт і метрополітен» розділу ХХХ «Транспорт» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, що застосовується при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статі 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788), є машиністи, їх помічники і старші машиністи: паровозів, тепловозів, електровозів, дизель-поїздів, мотор-вагонних (електро) секцій мотовозів. До 1969 року, тобто на час формування зазначених у попередньому абзаці Списків, у СРСР діяло близько 250 відомчих тарифно-кваліфікаційних довідників, у яких визначалося понад 20 тис. професійних робіт. При цьому однакові професійні роботи часто мали різні назви. 
У наступних редакціях Списків №1 і №2 вказана вище позиція Списку вилучена, а внесена до Списку професій робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті і метрополітенах та користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріату ВЦРПС від 10 жовтня 1990 року №397/18-73, у якому професія «Машиніст мотор-вагонних (електро) секцій» виписана як «Машиніст електропоїздів (секцій)». Крім того, відповідно до роз`яснення Головного управління охорони і організації праці Державної адміністрації залізничного транспорту України (лист від 18 жовтня 2004 року №ЦТЗБ-6/225), згідно з Правилами технічної експлуатації залізничних доріг СРСР, затвердженими Міністром залізничного сполучення СРСР 2 січня 1986 року, і Правилами технічної експлуатації залізниць України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року №411, мотор-вагонний рухомий склад — це моторні та причіпні вагони, із яких формується мотор-вагонні поїзди (електропоїзди, дизель-поїзди і автомотриси). 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах працівників за професією «Машиніст локомотива» або «Машиніст тепловоза», у т. ч. «Помічник машиніста локомотива», відповідно до статті 100 Закону №1788 має застосовуватися саме вказана вище позиція Списку №2.
Тобто на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. 
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 р. у справі № 687/975/17. 
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Слід зазначити, що з оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем не досліджувалися документи, які були подані позивачем із заявою на підтвердження наявності у позивача відповідного стажу, висновок стосовно достатності наданих документів для умов підтвердження віднесення виконуваних позивачем робіт не виклав.
Таким чином, відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1064,96 грн.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1064,96 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.12.2025 року №046950004252 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи з 17.07.1987 року по 08.11.1987 року та з 18.01.1990 року по 11.10.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.04.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя С. В. Прудник