Справа № 274/6159/25
Провадження № 1-кп/0274/438/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2026 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 
представника потерпілої ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025065480000253 від 11.07.2025 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирська область, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП, раніше не судимого, 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 06.06.2025 близько 19 години разом із дружиною ОСОБА_4 знаходилися в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання. В цей час та місці між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_4 .
Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , підійшов до останньої, яка сиділа на стільці обличчям до нього, та наніс один удар кулаком правої руки в обличчя. ОСОБА_4 почала закривати руками обличчя, а ОСОБА_6 , не припиняючи своїх злочинних дій, направлених на заподіяння тілесних ушкоджень, продовжив наносити удари кулаками рук по її руках. Від вказаних ударів ОСОБА_4 не втрималася та впала на підлогу. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс п`ять ударів кулаком руки по потилиці ОСОБА_4 .
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани в потиличній ділянці, синців в потиличній ділянці з обох сторін, синця на верхній повіці праворуч, синця в скроневій ділянці зліва, синця на підборідді праворуч, забій головного мозку праворуч, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров?я; синців на обох верхніх та нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до угоди про примирення, укладеної 27.05.2026 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в угоді, погоджується з правовою кваліфікацією своїх дій, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому засіданні, виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на нього судом.
Угодою визначене узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, з врахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так сторони, з урахуванням тяжкості злочину, особи ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує його покарання, а саме щире каяття, вважали за можливе та погодили покарання у виді обмеження волі на строк 1 років із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
Потерпіла та її представник в судовому засіданні підтримали угоду та просили суд її затвердити, вказавши, що саме потерпіла сторона є ініціатором укладення угоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді. Обвинувачений вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені у обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив затвердити угоду про примирення та призначити покарання, узгоджене сторонами.
Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Разом з цим, просила додатково покласти на обвинуваченого обов`язки проходження програми для кривдників та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Сторони угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим підтвердили суду, що угода про примирення ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Судом з`ясовано, що сторони усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до обвинуваченого, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідно до ст. 476 КПК України.
Крім того суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається. Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є нетяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи. Тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.
Зі змісту угоди з обвинуваченим про примирення між потерпілим та обвинуваченим вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України та її умови відповідають вимогам КПК України. Потерпіла та обвинувачений в судовому засіданні запевнили, що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на спеціалізованому обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують її покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у справі відсутній.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 124,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні, внесеному 11.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025065480000253, про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладену 27.05.2026 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати  ОСОБА_6  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п.4 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Застосувати до ОСОБА_6 передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальний захід у виді направлення його для проходження програми для кривдників строком на 2 (два) місяці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити попередній - особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 3 ст. 394 КПК України, потерпілим – виключно з підстав, зазначених в п.2 ч.3 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя            ОСОБА_1