ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№826/1472/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Н.В.П.» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в:
до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Н.В.П.» (далі – ТзОВ «Н.В.П.», позивач) із адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва (далі – ДАБК м. Києва, відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 04.04.2017, просить суд: 
- визнати протиправними та скасувати постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 11.11.2016 № 19/16/073-1742 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою товариство з обмеженою відповідальністю «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на позивача штраф у розмірі - 52200,00 гривень; постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 11.11.2016 № 18/16/073-1741 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою товариство з обмеженою відповідальністю «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на позивача штраф у розмірі - 65250,00 гривень;
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем на підставі акту перевірки від 02.11.2016 та протоколів про порушення у сфері містобудівної діяльності від 02.11.2016 прийнято постанову від 11.11.2016 № 19/16/073-1742 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою товариство з обмеженою відповідальністю «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на штраф у розмірі 52200,00 грн. та постанову від 11.11.2016 № 18/16/073-1741 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою товариство з обмеженою відповідальністю «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на позивача штраф у розмірі 65250,00 грн. Позивач із зазначеними постановами не погоджується, оскільки він не має жодного відношення до самозбудованого нежитлового приміщення, не являється замовником їх будівництва, не приймав участі у спорядженні останніх чи являється їх користувачем. Також позивач зазначив, що не був обізнаний про проведення перевірки. Оскільки відповідачем не надсилалися на адресу позивача повідомлення про проведення перевірки. Оскільки відповідачем порушено права позивача, останній звернувся до суду із вказаним позовом. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.04.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, з призначення судового засідання. 
28.11.2017 від відповідача надійшли заперечення на позов, в яких представник відповідача пояснив, що підставою для проведення перевірки стало звернення депутата Київської міської ради Калініченка Д.Ю. про вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю з приводу дотримання забудовниками вимог містобудівного законодавства. За результатами перевірки встановлено, що під час перевірки з виїздом на місце та враховуючи надані і пред`явлені документи (договір купівлі - продажу від 01.12.2011) встановлено, що власником нежитлових приміщень (в літері «А»), загальною площею - 1027,30 кв.м. за вказаною вище адресою є ТзОВ «Н.В.П.». Відповідно до технічного паспорта на нежитловий будинок (приміщення) на просп. 40-річчя Жовтня (Голосіївський проспект), 98/2, (виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 17.04.2012, інвентаризаційна справа № 5918) встановлено, що позивачем здійснено реконструкцію шляхом прибудови до нежитлових приміщень (в літері «А») за вище вказаною адресою без документа, який надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також встановлено, що нежитлові приміщення (в літері «А») на просп. Голосіївському, 98/2 у Голосіївському районі м. Києва після здійснення самовільної реконструкції експлуатуються без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Об`єкт будівництва відноситься до II категорії складності відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва». За результатами перевірки посадовою особою ДАБК м. Києва складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 02.11.2016, задано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 02.11.2016 та стосовно ТзОВ Н.В.П.» складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.11.2016. ДАБК м. Києва 03.11.2016 було направлено листа на адресу ТзОВ «Н.В.П.» разом із матеріалами перевірки від 02.11.2016, в якому було зазначено про час і місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що підтверджується фіскальним чеком (№ 3000035919) на ім`я ТзОВ «Н.В.П.» вказаного листа і доданих до нього документів. Вказані номери відповідають реєстраційним номерам поштової служби, які зазначені на конвертах, в яких скеровувались акт перевірки, припис та протокол позивачу. Проте, вказані поштові відправлення повернулися відповідачу з підстав закінчення встановленого строку їх зберігання. Тобто з тих підстав, що позивачем не було їх отримано у поштовому відділенні. Адреса позивача відповідає відомостям і адресі, зазначеним на цих конвертах. На звороті конвертів поштарем зроблено відмітки про залишення повідомлення позивачеві 07.11.2016, 05.12.2016 про надходження на ім`я ТзОВ «Н.В.П.» рекомендованої кореспонденції. Тобто, як зазначив представник відповідача, позивач міг і повинен був дізнатися про результати розгляду вказаної справи, в тому числі відвідати поштове відділення для отримання поштової кореспонденції або звернутися з інформаційним запитом до відповідача про результати розгляду відповідної справи, проте цього не зробив. Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, ДАБК м. Києва було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 1.11.2016 №18/16/073-1741, якою ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 65250 грн. У зв`язку з тим, що суб`єкт містобудування на розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не з`явився, зазначену постанову рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено на адресу позивача (р0104403327670). Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом, було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.11.2016 №19/16/073-1742, якою ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 52200 грн. У зв`язку з тим, що суб`єкт містобудування на розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не з`явився, зазначену постанову рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено на адресу позивача (р0104403327689). Таким чином, відповідач вчинив усі передбачені Порядком дії для вручення постанов позивачу. Враховуючи вищевикладене, при виконанні своїх повноважень Департамент та його посадові особи діяли виключно на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Просив суд відмовити у задоволені позову. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 адміністративний позов ТзОВ «Н.В.П.» задоволено. Суд вирішив визнати протиправною та скасувати постанову ДАБК м. Києва від 11.11.2016 №19/16/073-1742 “Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності”, якою ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на позивача штраф у розмірі 52200,00 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову ДАБК м. Києва від 11.11.2016 № 18/16/073-1741 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п.6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на позивача штраф у розмірі 65250,00 грн..
Постановою Київського адміністративного суду від 12.07.2018 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 залишено без змін. 
Постановою Верховного суду від 20.05.2020 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 і постанову Київського адміністративного суду від 12.07.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 визначено головуючого суддю Добрівську Н.А.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2020 року прийнято до провадження адміністративну справу. 
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ супровідним листом від 30.01.2024 №03-19/2978/24 справу № 826/1472/17 передано Київському окружному адміністративному суду.
Відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 справу № 826/1472/17 передано Львівському окружному адміністративному суду.
29.01.2025 адміністративна справа № 826/1472/17 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду (вх. №7110).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Потабенко В.А.
Ухвалою суду від 03.02.2025 справу було прийнято до провадження та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 26.02.2026 розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження, з призначення підготовчого засідання. 
Ухвалою підготовчого засідання занесеної в протокол судового засідання від 13.05.2026 суд ухвали закрити підготовче засідання та призначити розгляд справи до судового розгляду. 
У судовому засіданні представник позивача Нестеренко С.С. позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задовольнити. 
Представник відповідача Приймак А.В. позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову. 
Протокольною ухвалою від 27.05.2026 суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні. 
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. 
На підставі звернення депутата Київської міської ради Калініченка Д.Ю. від 27.09.2016 №08/279/077-387 (вх.№073/417) Департаментом проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва: “Прибудова до нежитлових приміщень (в літері «А») на просп. Голосіївському, 98/2 у Голосіївському районі міста Києва», про що складено акт від 02.11.2016. 
Відповідно до акту результатів перевірки встановлено, що під час перевірки з виїздом на місце та враховуючи надані і пред`явлені документи, а саме договір купівлі – продажу від 01.12.2011, встановлено, що власником нежитлових приміщень (в літері «А»), загальною площею – 1027,30 кв. м за вказаною вище адресою є ТзОВ «Н.В.П.». Відповідно до технічного паспорта на нежитловий будинок (приміщення) на просп. 40-річчя Жовтня (Голосіївський Проспект), 98/2, (виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 17.04.2012, інвентаризаційна справа, № 5918) встановлено здійснення реконструкції шляхом прибудови до нежитлових приміщень (в літері «А») за вище вказаною адресою без документа, який надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 
На підставі акту перевірки від 02.11.2016 та протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.11.2016 відповідачем прийнято: 
- постанову від 11.11.2016 №19/16/073-1742 “Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності”, якою ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на позивача штраф у розмірі 52200,00 грн.; 
- постанову від 11.11.2016 № 18/16/073-1741 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на позивача штраф у розмірі 65250,00 гр. 
Позивач, не погоджуючись з оскаржуваними постановами про накладення штрафу, з метою захисту своїх порушених прави звернувся до суду. 
При вирішенні спору, суд застосовує такі норми права. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. ст. 10, 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю № 553 (надалі - Порядок №553).
Відповідно до п. 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. 
Пунктом 7 Порядку №553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (п. 9 Порядку №533).
У п. 13 Порядку №533 визначено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п. 18 Порядку). 
Проте, в порушення п. п. 13, 18 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, акт перевірки був складений відповідачем без участі позивача, для ознайомлення та підпису не надавався, у зв`язку з чим позивача було позбавлено права подати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.
Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що складання акту перевірки у відсутності суб`єкта господарювання порушило його право на захист. 
Водночас, як вбачається зі змісту позовної заяви, ТзОВ «Н.В.П» не знало про проведення зазначеної перевірки, оскільки відповідач не направляв на адресу позивача будь-які відомості про проведення перевірки. 
Однак, такі доводи позивача судом до уваги не приймаються, з огляду на таке. 
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем 03.11.2016 направлено лист на адресу ТзОВ «Н.В.П.» разом із матеріалами перевірки від 02.11.2016, в якому було зазначено про час і місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що підтверджується фіскальним чеком (№ 3000035919) на ім`я ТзОВ «Н.В.П.» вказаного листа і доданих до нього документів. Вказані номери відповідають реєстраційним номерам поштової служби, які зазначені на конвертах, копії яких наявні в матеріалах справи, в яких скеровувались акт перевірки, припис та протокол позивачу. Проте, як встановлено судом, вказані поштові відправлення повернулися відповідачу з підстав закінчення встановленого строку їх зберігання. Тобто, позивачем не було їх отримано у поштовому відділенні. Суд зазначає, що адреса позивача відповідає відомостям і адресі, зазначеним на цих конвертах. На звороті конвертів поштарем зроблено відмітки про залишення повідомлення позивачеві 07.11.2016, 05.12 2016 про надходження на ім`я ТзОВ «Н.В.П.» рекомендованої кореспонденції. 
В подальшому, на підставі матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.11.2016 № 18/16/073-1741, якою ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 65250 грн. 
Відповідно до абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи акті готовності об`єкта до експлуатації: об`єктів II категорії складності – у розмірі сорока п`яти мінімальних заробітних плат. 
У зв`язку з тим, що суб`єкт містобудування на розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не з`явився, тому постанову рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено на адресу позивача (р0104403327670). 
Так, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом, було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.11.2016 № 19/16/073-1742 ТзОВ «Н.В.П.» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 52200 грн.
Відповідно до абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об`єктах II категорії складності – у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат. У зв`язку з тим, що суб`єкт містобудування на розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не з`явився, зазначену постанову рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено на адресу позивача (р0104403327689). 
Згідно з п. 17 Порядку № 244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. 
Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду від 20.05.2020 у даній справи, скасовуючи рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 і постанову Київського адміністративного суду від 12.07.2018, судом зазначено, що ключовим питанням, яке необхідно з`ясувати для правильного вирішення спору є те, хто саме, орендодавець (ТзОВ «Н.В.П.») чи орендар (ТзОВ «Продєвромаркет») здійснили самовільну реконструкцію, а саме прибудову до нежитлових приміщень (в літері «А») на просп. Голосіївському, 98/2 у Голосіївському районі м. Києва, а також коли саме мала місце така реконструкція (до чи після передачі приміщення в оренду). 
Так, як вбачається із матеріалів справи, ТзОВ «Н.В.П.» зареєстровано як суб`єкт господарювання 23.11.2011 року, відповідно до запису за № 10681020000028760. Основним видом економічної діяльності товариства є: Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20). 
На підставі укладеного договору купівлі-продажу від 01.12.2011, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відутою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2666, позивач – ТзОВ «Н.В.П.» придбало у власність нерухоме майно: нежилі приміщення (в літері «А»), загальною площею 1 027,30 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності позивача на нерухоме майно зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 09.12.2011 № 32407884. 
Як видно з матеріалів справи, на момент проведення перевірки нежитлові приміщення (в літері «А» технічного паспорту), перебували на підставі укладених договорів оренди, в платному строковому користуванні орендарів – суб`єктів господарювання. 
Зокрема, згідно укладеного договору оренди нежитлового приміщення № 11-12 від 01.07.2012 року нежитлове приміщення площею 200 м. кв. з 2012 року перебувало в оренді TзOB «Продєвромаркет» для розміщення магазину продовольчої групи. 
Так, відповідно до ч. 1. ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування – юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. 
Відповідно до абз. 3 п.4, абз. 3 п. 6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: 4) виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об`єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб; 6) експлуатація або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи акті готовності об`єкта до експлуатації: об`єктів І категорії складності - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб; об`єктів II категорії складності - у розмірі сорока п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 
Отже, відповідальності у вигляді штрафу може бути притягнуто суб`єктів містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, зокрема, у випадку експлуатації або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, ІІ категорії складності.
Судом встановлено, що позивач є власником нежитлових приміщень площею 1027,30 кв.м., що розташовані на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку. Зазначені приміщення використовуються в господарській діяльності позивача шляхом їх передачі в оренду третім особам суб`єктам господарювання, які і являлись їх фактичними користувачами. 
При цьому, як вбачається із наявної в матеріалах фотофіксації, нежитлові приміщення площею 200 м. кв., до зовнішньої стіни яких з двору будинку прилягають споруди, відносно яких позивача визначено їх замовником будівництва та користувачем, вже понад 5 років перебували в оренді ТзОВ «Продєвромаркет» під розміщення магазину продовольчої групи. 
Відповідачем при проведенні перевірки не надано жодної оцінки тому, чи позивач фактично користується тим приміщенням, до якого здійснено прибудову, чи ні. 
Пунктом 3 ДБН В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.
Додатком Б до ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» визначено: «Реконструкція – перебудова існуючих об`єктів виробничого та цивільного призначення, пов`язана з удосконаленням виробництва , підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, “геометричні розміри).»
Також з наданих до суду фотокопії прибудов, які прилягають до зовнішньої стіни багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Київ просп. Голосіївському, 98/2, вбачається, що за зовнішніми ознаками останні не являють собою нерухоме майно, оскільки складаються лише з металевого каркасу та даху. 
Щодо фундаменту, то відповідачем при проведення перевірки жодним чином не досліджено, чи має така прибудова фундамент, і якщо так, то якого типу цей фундамент. 
Крім цього, як встановлено у судовому засіданні, спірна добудова станом на 08.07.2020 не існує та будь-які конструктивні зміни приміщення, які є у власності позивача відсутні. Приміщення абсолютно відповідає стану на момент придбання приміщення у 2011 році та не має будь-яких прибудов. 
Оскільки на момент розгляду справи спірна прибудова відсутня, тому суд позбавлений можливості встановити хто саме, орендодавець (ТзОВ «Н.В.П.») чи орендар (ТзОВ «Продєвромаркет») здійснили самовільну реконструкцію, а саме прибудову до нежитлових приміщень (в літері «А») на просп. Голосіївському, 98/2 у Голосіївському районі міста Києва, а також коли саме мала місце така реконструкція (до чи після передачі приміщення в оренду), а також чи вищевказана прибудова була лише тимчасовою спорудою, чи капітальним будівництвом.
Наявні у матеріалах справи фотографії, які є частиною акта перевірки, не дозволяють суду встановити такі обставини.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд зазначає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Матеріали справи свідчать, що відповідні положення КАС України відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень не були дотримані в повній мірі, оскільки ним не було враховано всіх обставин, що мали значення для прийняття спірних рішень. 
Враховуючи наведене зазначені, суд не вбачає правових підстав для застосування до позивача норм абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 та абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладення на позивача штрафу, оскільки позивач не є суб`єктом, який порушує законодавство у сфері містобудування.
Відповідно до ст. 77 ч 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 73-77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд 
В И Р І Ш И В : 
адміністративний позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 11.11.2016 № 19/16/073-1742 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 11.11.2016 № 18/16/073-1741 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32, код ЄДРПОУ 40224921) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Н.В.П.» (03040, м. Київ, пр.-т. Голосіївський, 98/2, код ЄДРПОУ 37924018) судовий збір у розмірі 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) гривня 75 коп.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 29.05.2026. 

Суддя Потабенко В.А.