СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/4156/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Тихий П.В.,
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І., 
за участю представників:
від позивача - Грачов Є О. - на підставі довіреності від 10.11.2025 №10/11-25; 
від відповідача - Коновалов М.І. - на підставі довіреності від 15.12.2025 №01-17/10777,
розглянувши у відритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ, (вх.№1195 Х/1) та апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків, (вх.№1189 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 (суддя Мужичук Ю.Ю., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту - 07.05.2026) 
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ, 
до відповідача: Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків, 
про стягнення коштів, 

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про стягнення інфляційних в сумі 542421,17грн., 3% річних в розмірі 714838,95грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем погоджених умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0524-02041-ПП в частині прострочення оплати послуг з передачі електричної енергії, у зв`язку із чим позивачем було нараховано компенсаційні втрати в сумі 1257260,12грн.

У відзиві на позовну заяву поданому до господарського суду Харківської області 22.12.2025 відповідач зазначав про неправильність визначення позивачем періодів нарахування 3% річних. На думку відповідача, відповідно до умов пункту 6.4 договору, остаточний розрахунок за фактичний обсяг послуг здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, а тому прострочення грошового зобов`язання не може обчислюватися раніше цієї дати. 
Відповідач вказував, що позивач здійснив нарахування 3% річних як на планові (декадні) платежі, так і повторно - за підсумками розрахункового періоду за фактичним обсягом послуг, що, на його переконання, призвело до подвійного та надмірного нарахування процентів. Крім того, відповідач стверджував про неправильне визначення кількості днів прострочення, що, на його думку, спричинило завищення розміру заявлених до стягнення сум. На підтвердження наведеного відповідачем було додано до відзиву власний контррозрахунок. 
Також, відповідач посилався на порушення позивачем порядку досудового врегулювання спору, встановленого пунктом 12.1 договору, яким сторони погодили, що спори між сторонами мають вирішуватися шляхом переговорів, а також сторони мають право звернутися до НКРЕКП для врегулювання розбіжностей. За твердженням відповідача, позивач не довів здійснення заходів з мирного врегулювання спору та не звертався до регулятора, що, на думку відповідача, свідчить про передчасність звернення до суду та недотримання умов договору. 
Окрім викладеного, відповідач наголошував на непропорційності заявлених до стягнення компенсаційних виплат наслідкам порушення зобов`язання, у зв`язку із чим, посилаючись на положення статті 233 Господарського кодексу України, зазначав, що розмір нарахованих 3% річних та інфляційних є надмірним порівняно з можливими наслідками прострочення, а тому підлягає зменшенню на 95%. 

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 позов задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Харківобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3% річних у розмірі 318991,26грн., інфляційні у розмірі 542 421,17 грн. та витрати по сплаті судового збору 10336,96грн.; в іншій частині позову відмовлено.
Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що зі змісту укладеного між сторонами договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0524-02041-ПП вбачається наявність декількох окремих строків виконання грошового зобов`язання, недотримання кожного з яких породжує правові наслідки, передбачені статтею 625 ЦК України.
Невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданої послуги. 
Отже, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.
Судом було встановлено, що позивач при зверненні до суду з відповідним позовом, на підтвердження обставин порушення відповідачем вимог укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0524-02041-ПП від 01.01.2024, та прострочення оплати за надані послуги з передачі електричної енергії посилався на Акти приймання-передачі наданих послуг за розрахункові періоди з січня 2024 року по вересень 2025 року та акти коригування до актів приймання-передачі наданих послуг за січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, грудень 2024, січень 2025, лютий 2025, квітень 2025, травень 2025, червень 2025, липень 2025 та рахунки на оплату за відповідні періоди.
Суд також зазначив, що більша частина доданих позивачем до позовної заяви документів стосується іншого договору, а ніж той, що є предметом розгляду даної справи, а саме договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0524-03041-ПД, у зв`язку з чим вказані документи не стосуються предмета доказування у даній справі, та як наслідок не є належними доказами у даній справі.
Водночас, господарським судом першої інстанції було враховано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. 
Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).
Судом було встановлено, що до відзиву на позовну заяву було додано контррозрахунок суми боргу АТ “Харківобленерго” за договором пpo надання послуг з передачі електричної енергії №0524-02041-ПП з детальним розрахунком 3% річних та інфляційних. В детальному розрахунку 3% річних серед іншого відповідачем вказано дати виставлення рахунків за послуги з передачі електричної енергії, суми боргу за цими рахунками, суми, здійсненої ним фактичної оплати та дати цих оплат.
Отже, обставини, вказані відповідачем в поданому контррозрахунку, що є додатком до відзиву на позовну заяву, є визнаними останнім та не підлягають доказуванню з огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
З урахуванням викладеного, суд визнав встановленими обставини щодо факту надання позивачем послуг з передачі електричної енергії та розміру заборгованості з виключенням окремих сум, а саме: за грудень 2024 року - 4739760,31грн. та 4029084,87грн., а також за липень 2025 року - 25091475,63грн., оскільки спір між сторонами зводиться виключно до правильності визначення розміру та періодів нарахування компенсаційних витрат.
Також, з огляду на те, що заявлені позивачем до стягнення інфляційні у розмірі 542421,17грн. підтверджуються відповідачем наданими розрахунками, суд дійшов висновку про обґрунтованість таких нарахувань у відповідній частині.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок позивача, не виходячи за межі визначених ним періодів нарахування суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 318991,26грн. та інфляційних у розмірі 542421,17грн.
В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних господарським судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позову, з огляду на те, що вказані суми не вказані в контррозрахунку, а між розрахунками сторін, що стосуються розміру заборгованості, а саме: за грудень 2024 року - 4 739 760,31 грн. та 4 029 084,87 грн., а також за липень 2025 року - 25 091 475,63 грн., які визначені відповідачем як база для нарахування 3% річних, є розбіжності та вони не відповідають розмірам, зазначеним позивачем. 
Отже, за відсутності в матеріалах справи належних первинних документів (актів приймання-передачі послуги, актів корегування, рахунків) суд не може встановити правильність визначення бази нарахування, а також періоди прострочення, що унеможливлює перевірку обґрунтованості відповідних нарахувань.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 частково (в частині відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 395847,69грн.) та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у відповідній частині.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 17.06.2026 о 13:45 годині.

Акціонерне товариство "Харківобленерго" з рішенням місцевого господарського суду також не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 частково (в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 318991,26грн., інфляційних у розмірі 542421,17грн. та витрат по сплаті судового збору 10336,96грн.) та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Фактично доводи апеляційної скарги є тотожними доводам викладеним у відзиві на позовну заяву поданому до господарського суду Харківської області 22.12.2025.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2026 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" на рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 до спільного розгляду з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", призначено справу до розгляду на 17.06.2026 о 13:45 годині; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.
16.06.2026 позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вх.№6692), в якому просить суд відповідну апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 в частині, яка оскаржується АТ "Харківобленерго", а саме в частині стягнення з 3% річних у розмірі 318991,26грн., інфляційних у розмірі 542421,17грн. та витрат по сплаті судового збору 10336,96грн. - залишити без змін. Також позивач просить суд апеляційну скаргу ПрАТ "НЕК "Укренерго" подану в частині відмови у стягненні 395847,69грн. 3% річних, розглянути в межах її доводів, підтримує зазначену апеляційну скаргу в повному обсязі.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 17.06.2026 представник 1-го апелянта підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 частково (в частині відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 395847,69грн.) та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у відповідній частині.
Крім того, представник 1-го апелянта заперечив проти вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства "Харківобленерго", просив відмовити в її задоволенні.

Представник 2-го апелянта підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 частково (в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 318991,26грн., інфляційних у розмірі 542421,17грн. та витрат по сплаті судового збору 10336,96грн.) та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Крім того, представник 2-го апелянта заперечив проти вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", просив відмовити в її задоволенні.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а інші сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі - оператор системи ринку ОСП) та Акціонерним товариством “Харківобленерго” (надалі - користувач) було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0524-02041-ПП (надалі - договір т.1 а.с.11-16), відповідно до умов якого договір є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою - приєднання, що є додатком 1 до цього договору (пункт 1.1. договору).
З моменту акцептування заяви-приєднання до договору в порядку встановленому Кодексом системи передачі, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 309 (із змінами) (далі - КСП), користувач набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, КСП та чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 33 Закону України “Про ринок електричної енергії” оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.
Згідно з пунктом 2.1. договору, ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Відповідно до пункту 4.1. договору, планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному веб- сайті https://ua.enerqy/.
Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВт*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середньомісячним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковий період надання послуги.
До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити користувача у спосіб, визначений цим договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO- E. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.
Відповідно до пункту 4.2. договору, при розрахунку вартості наданої послуги застосовується:
- для користувачів-підприємств “зеленої” електрометалургії, а також електропостачальників, що здійснюють постачання електричної енергії підприємству “зеленої” електрометалургії - тариф на послуги з передачі електричної енергії для підприємств “зеленої” електрометалургії (у випадку підтвердження цим підприємством відповідного статусу та встановлення для ОСП відповідного тарифу згідно з чинним законодавством);
- для користувачів, що здійснюють експорт/імпорт електричної енергії до/з країн периметру у період після приєднання ОСП до ІТС механізму - ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру;
- для інших користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств “зеленої” електрометалургії).
Згідно з пунктом 4.3. договору, ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.
Відповідно до пункту 5.1. договору, для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги.
Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.
Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП, що складають три планові платежі, які він зобов`язаний сплатити у строки визначені умовами п. 6.2 договору.
Відповідно до пункту 5.2. договору, вимоги щодо засобів (систем) обліку електроенергії в точках комерційного обліку користувача, а також інші організаційно-технічні питання, пов`язані зі збором, обробкою, верифікацією, валідацією, агрегацією, зберіганням та передачею даних комерційного обліку, визначені Кодексом комерційного обліку електричної енергії.
Згідно з пунктом 5.3. Договору, кожна зі сторін має право ініціювати перевірку погодинних обсягів передачі електроенергії спільно з представниками відповідних постачальників послуг комерційного обліку.
Відповідно до пункту 6.1. договору, розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.
Згідно з пунктом 6.2. договору, користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Відповідно до пункту 6.3. договору, у разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу.
Згідно з пунктом 6.4. договору, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або Акт приймання- передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники Акта приймання- передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Відповідно до пункт 6.5. договору, у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в Акті коригування.
Відповідно до пункту 6.6. договору, у разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів).
За наявності заборгованості за цим договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.
Відповідно до пункту 7.1. договору, ОСП має право: отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу, тощо.
Згідно з пунктом 7.2. договору, користувач має право: отримувати від ОСП послугу з дотриманням установлених показників якості надання цих Послуг відповідно до глави 2 розділу XI КСП, тощо.
Відповідно до пункту 9.1. договору, при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та законодавства України.
Згідно з пунктом 9.2. договору, ОСП зобов`язується: 1) забезпечувати надання Послуги з дотриманням установлених показників якості надання цих послуг відповідно до глави 2 розділу XI КСП; 2) складати та надавати користувачу акти, рахунки, повідомлення у терміни та у порядку, що визначені в главах 6 та 10 цього договору; 3) повідомляти користувача про зміну тарифу на передачу електричної енергії у терміни та у порядку, що визначені у главі 6 цього договору, тощо.
Відповідно до пункту 9.3. договору, користувач зобов`язується: 1) підписувати зі свого боку акти приймання-передачі Послуги, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги та повертати ОСП; 2) здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором, тощо.
Згідно з пунктом 10.1. договору, ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої послуги та в строк до З0 числа місяця, наступного за звітним кварталом, відповідно до форми, наведеної у додатку 3 до цього договору, надсилає його користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані зі своєї сторони.
Користувач протягом 3 робочих днів з дня отримання акта звірки розрахунків наданої послуги заповнює його зі своєї сторони, підписує та повертає один примірник ОСП.
У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між сторонами користувач має право протягом 3 робочих днів з моменту отримання акта звірки розрахунків наданої послуги відобразити такі розбіжності із відповідним обґрунтуванням в отриманому акті звірки, підписати та повернути його ОСП. Якщо сторони не дійшли згоди, розбіжності та суперечки вирішуються у порядку, встановленому главою 12 цього договору.
Відповідно до пункту 10.3. договору, рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання - передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною:
- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником;
- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
- електронний документ, який направляється стороною на виконання цього договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу “Доставлено” у сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Відповідно до пункту 10.4. договору, будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання цього договору (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акта приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: http://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).
Податкові накладні отримуються користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 10.5. договору, для забезпечення електронного документообігу сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в сервісі та дотримуватись правил та інструкції користування сервісом, які ним передбачені.
Згідно з пунктом 10.6. договору, при підписанні документів електронним підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до пункту 10.7. договору, сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).
Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач зазначав, що відповідачем, як користувачем було порушено вимоги укладеного договору в частині прострочення оплати за надані послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується відповідними копіями Актів приймання-передачі наданих послуг за розрахункові періоди з січня 2024 року по вересень 2025 року, копіями Актів коригування до актів приймання-передачі наданих послуг за січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, грудень 2024, січень 2025, лютий 2025, квітень 2025, травень 2025, червень 2025, липень 2025 та рахунками на оплату за відповідні періоди.
У зв`язку з несвоєчасною оплатою за надані послуги користувачу було нараховано інфляційні у розмірі 542 421,17 грн. за період листопад 2024 року - вересень 2025 року, та 3% річних у розмірі 714 838,95 грн. за період з 16.11.2024 року по 28.09.2025 року.
З метою досудового врегулювання спору, 20.08.2025 позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу № 01/50916 про виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії 0524-02041-ПП, в якій запропоновано останньому невідкладно погасити заборгованість та попереджено про намір звернення до суду в разі невиконання договірних зобов`язань (т.1 а.с.29-30). 
Проте, відповіді на вказану вимогу відповідачем надано не було, як і не було в добровільному порядку погашено суду наявності заборгованості, що і стало підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про стягнення інфляційних в сумі 542421,17грн., 3% річних в розмірі 714838,95грн. (т.1 а.с.1-142).
Рішенням господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у даній справі позов задоволено частково, з підстав викладених вище (т.2 а.с.49-66).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що згідно з статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Визначене ч. 2 ст. 625 ЦК України право стягнення 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які через інфляційні процеси матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг). Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.05.2025 у справі №910/16423/23.
Відтак, з огляду на те, що відповідач у встановлений договором строк не виконав обов`язку з оплати наданих послуг, його дії є порушенням договірних зобов`язань, і він вважається таким, що прострочив. Отже, існують підстави для застосування відповідальності, встановленої статтею 625 Цивільного кодексу України.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач здійснював нарахування 3% річних та інфляційних за прострочення поетапної оплати планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду відповідно до виставлених рахунків та за прострочення оплати за фактичний обсяг наданих послуг.
Як під час розгляду справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного перегляду даної справи, 2-ий апелянт - Акціонерне товариства "Харківобленерго" посилається на те, що неправильність визначення позивачем періодів прострочення та, як наслідок, завищення суми 3% річних. На думку скаржника, відповідно до пункту 6.4 укладеного між сторонами договору остаточний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання виникає лише після складання акта приймання-передачі послуг та настання строку остаточного розрахунку - до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. 
Отже, на переконання апелянта, нарахування 3% річних за періоди до настання цього строку є безпідставним, а нарахування на планові (декадні) платежі фактично призводить до подвійного обчислення процентів. На думку відповідача, планові платежі мають характер попередньої (авансової) оплати, яка підлягає коригуванню за результатами фактичного обсягу послуг, а тому прострочення не може визначатися окремо щодо кожного з таких платежів.
Матеріалами справи підтверджується, що пунктом 5.1. договору сторони погодили, що для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги.
Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.
Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП, що складають три планові платежі, які він зобов`язаний сплатити у строки визначені умовами п. 6.2 договору.
Пунктом 6.2 договору встановлено конкретні календарні строки сплати трьох планових (декадних) платежів у межах розрахункового місяця, а саме: користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Отже, кожен плановий платіж є грошовим зобов`язанням із визначеним строком виконання.
Таким чином, несплата планового платежу у строки, визначені пунктом 6.2 Договору, сама по собі утворює прострочення незалежно від подальшого складання акта приймання-передачі послуг.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що за результатами розрахункового місяця складається акт приймання-передачі послуг, а до 15 числа наступного місяця сплачується різниця між фактичною вартістю послуги та сумою сплачених планових платежів. 
Тобто, акт приймання-передачі послуги за календарний місяць підсумовує обсяг та вартість наданої послуги за відповідний місяць та включає в себе 3 планових платежів, а оплаті підлягає різниця між сумою зазначеною в акті за мінусом оплачених планових платежів.
Така конструкція не скасовує та не замінює обов`язку своєчасної сплати планових платежів, а лише визначає остаточний баланс взаємних розрахунків сторін за відповідний період.
Отже, правова природа планових платежів полягає у попередній (авансовій) оплаті послуги з визначеним строком виконання, тоді як остаточний платіж має характер донарахування або коригування за підсумками фактичного обсягу. Невиконання обов`язку щодо сплати планового платежу у встановлений строк утворює прострочення у розумінні статті 612 ЦК України, яке не припиняється автоматично складанням акта приймання-передачі.
Викладене дає підстави для висновку, що при розрахунку за послугу користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця сплатити фактичний обсяг послуги, отриманої за такий розрахунковий місяць (подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21).
Доводи 2-го апелянта про те, що прострочення може виникати виключно після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, ґрунтуються на ототожненні планового та остаточного платежів і фактично ігнорують самостійний характер строків, визначених пунктом 6.2 договору, та як наслідок відхиляються судом як безпідставні. 
Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається наявність декількох окремих строків виконання грошового зобов`язання, недотримання кожного з яких породжує правові наслідки, передбачені статтею 625 ЦК України.
Невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданої послуги. 
Отже, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, від 24.11.2022 у справі №927/713/21, від 23.11.2023 у справі №925/654/22, від 20.02.2024 у справі №916/1042/22, від 13.03.2024 у справі №904/5899/21 та від 04.07.2023 у справі №910/10061/22.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з відповідним позовом, на підтвердження обставин порушення відповідачем вимог укладеного договору про виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0524-02041-ПП від 01.01.2024, та прострочення оплати за надані послуги з передачі електричної енергії посилався на Акти приймання-передачі наданих послуг за розрахункові періоди з січня 2024 року по вересень 2025 року та акти коригування до актів приймання-передачі наданих послуг за січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, грудень 2024, січень 2025, лютий 2025, квітень 2025, травень 2025, червень 2025, липень 2025 та рахунки на оплату за відповідні періоди.
На підтвердження викладених обставин, позивачем було додано до позовної заяви копії наступних документів: 
- акти надання послуги №ДУА-0003996 за січень 2024 від 31.01.2024, №ДУА-00047621 за лютий 2024 від 29.02.2024, №ДУА-0005507 за березень 2024 від 31.03.2024, №ДУА-0006285 за квітень від 30.04.2024, №ДУА-0007028 за травень 2024 від 2024 від 31.05.2024, №ДУА-0007793 за червень від 30.06.2024, №ДУА-0008558 за липень 2024 від 31.07.2024, №ДУА-0009324 від 31.08.2024, №ДУА-0010098 за вересень від 30.09.2024, №ДУА-0010858 за жовтень 2024 від 31.10.2024, №ДУА-0011623 за листопад 2024 від 30.11.2024, №ДУА-0012426 за грудень 2024 від 31.12.2024, №ДУА-0013202 за січень 2025 від 31.01.2025, №ДУА-0013979 за лютий 2025 від 28.02.2025, №ДУА-0014774 за березень 2025 від 31.03.2025, №ДУА-0015543 за квітень 2025 від 30.04.2025, №ДУА-0016332 за травень 2025 від 31.05.2025, №ДУА-0017111 за червень 2025 від 30.06.2025, №ДУА-0017903 за липень 2025 від 31.07.2025, №ДУА-0018711 за серпень 2025 від 31.08.2025, №ДУА-0019513 за вересень 2025 від 30.09.2025 за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0524-03041-ПД від 01.01.2024 (т.1 а.с.30-51); 
- рахунки - фактури №ДУ-0013534/0524-03041-ПД від 15.01.2024, №ДУ-0014276/0524-03041-ПД від 25.01.2024, №ДУ-0015021/0524-03041-ПД від 05.02.2024, №ДУ-0017278/0524-03041-ПД від 15.02.2024, №ДУ-0017956/0524-03041-ПД від 25.02.2024, №ДУ-0018661/0524-03041-ПД від 05.03.2024, №ДУ-0020106/0524-03041-ПД від 15.03.2024, №ДУ-0020840/0524-03041-ПД від 25.03.2024, №ДУ-0021581/0524-03041-ПД від 05.04.2024, №ДУ-0023068/0524-03041-ПД від 15.04.2024, №ДУ-0023799/0524-03041-ПД від 25.04.2024, №ДУ-0024525/0524-03041-ПД від 06.05.2024, №ДУ-0025989/0524-03041-ПД від 15.05.2024, №ДУ-0026715/0524-03041-ПД від 25.05.2024, №ДУ-0027443/0524-03041-ПД від 05.06.2024, №ДУ-0028913/0524-03041-ПД від 15.06.2024, №ДУ-0029643/0524-03041-ПД від 25.06.2024, №ДУ-0030375/0524-03041-ПД від 05.07.2024, №ДУ-0031847/0524-03041-ПД від 15.07.2024, №ДУ-0032583/0524-03041-ПД від 25.07.2024, №ДУ-0033319/0524-03041-ПД від 05.08.2024, №ДУ-0034794/0524-03041-ПД від 15.08.2024, №ДУ-0035528/0524-03041-ПД від 25.08.2024, №ДУ-0036254/0524-03041-ПД від 05.09.2024, №ДУ-0037721/0524-03041-ПД від 15.09.2024, №ДУ-0038450/0524-03041-ПД від 25.09.2024, №ДУ-0039180/0524-03041-ПД від 05.10.2024, №ДУ-0040652/0524-03041-ПД від 15.10.2024, №ДУ-0041835/0524-03041-ПД від 25.10.2024, №ДУ-0042118/0524-03041-ПД від 05.11.2024, №ДУ-0043604/0524-03041-ПД від 15.11.2024, №ДУ-0044348/0524-03041-ПД від 25.11.2024, №ДУ-0045098/0524-03041-ПД від 05.12.2024, №ДУ-0046604/0524-03041-ПД від 15.12.2024, №ДУ-0047340/0524-03041-ПД від 24.12.2024, №ДУ-0048082/0524-03041-ПД від 05.01.2025, №ДУ-0049574/0524-03041-ПД від 15.01.2025, №ДУ-0050306/0524-03041-ПД від 25.01.2025, №ДУ-00510366/0524-03041-ПД від 05.02.2025, №ДУ-0052511/0524-03041-ПД від 14.02.2025, №ДУ-0053246/0524-03041-ПД від 25.02.2025, №ДУ-0053977/0524-03041-ПД від 05.03.2025, №ДУ-0055457/0524-03041-ПД від 14.03.2025, №ДУ-0056194/0524-03041-ПД від 25.03.2026, №ДУ-0056932/0524-03041-ПД від 04.04.2025, №ДУ-0058423/0524-03041-ПД від 15.04.2025, №ДУ-0059157/0524-03041-ПД від 24.04.2025, №ДУ-0059894/0524-03041-ПД від 05.05.2025, №ДУ-0061380/0524-03041-ПД від 14.05.2025, №ДУ-0062120/0524-03041-ПД від 25.05.2025, №ДУ-0062860/0524-03041-ПД від 05.06.2025, №ДУ-0064364/0524-03041-ПД від 14.06.2025, №ДУ-0065110/0524-03041-ПД від 24.06.2025, №ДУ-0065859/0524-03041-ПД від 05.07.2025, №ДУ-0067358/0524-03041-ПД від 15.07.2025, №ДУ-0068095/0524-03041-ПД від 25.07.2025, №ДУ-0068838/0524-03041-ПД від 05.08.2025, №ДУ-0070351/0524-03041-ПД від 15.08.2025, №ДУ-0071095/0524-03041-ПД від 25.08.2025, №ДУ-0071840/0524-03041-ПД від 05.09.2025, №ДУ-0073363/0524-03041-ПД від 15.09.2025, №ДУ-0074120/0524-03041-ПД від 24.09.2025, №ДУ-0074875/0524-03041-ПД від 04.10.2025 за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0524-03041-ПД від 01.01.2024 (т.1 а.с.51-114);
- Акт коригування №ДУА_К-0001526 від 30.05.2024 до Акту надання послуги №ДУА-0003996 від 31.01.2024, Акт коригування №ДУА_К-0001866 від 13.06.2024 до Акту надання послуги №ДУА-00047621 від 29.02.2024, Акт коригування №ДУА_К-0002122 від 25.06.2024 до Акту надання послуги №ДУА-0005507 від 31.03.2024, Акт коригування №ДУА_К-0002359 від 04.07.2024 до Акту надання послуги №ДУА-0006285 від 30.04.2024, Акт коригування №ДУА_К-0002496 від 09.07.2024 до Акту надання послуги №ДУА-0007028 від 31.05.2024, Акт коригування №ДУА_К-0002938 від 05.12.2024 до Акту надання послуги №ДУА-0010098 від 30.09.2024, Акт коригування №ДУА_К-0002966 від 03.01.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0010858 від 31.10.2024, Акт коригування №ДУА_К-0003829 від 01.08.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0012426 від 31.12.2024, Акт коригування №ДУА_К-0004516 від 02.09.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0013202 від 31.01.2025, Акт коригування №ДУА_К-0005217 від 06.10.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0013979 від 28.02.2025, Акт коригування №ДУА_К-0003783 від 08.07.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0015543 від 30.04.2025, Акт коригування №ДУА_К-0004149 від 04.08.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0016332 від 31.05.2025, Акт коригування №ДУА_К-0004853 від 03.09.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0017111 від 30.06.2025, Акт коригування №ДУА_К-000100 від 10.03.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0003996 від 31.01.2024 (з урахуванням акту коригування №ДУА_К-0001526 від 30.05.2024), Акт коригування №ДУА_К-0003417 від 12.03.2025 до Акту надання послуги №ДУА-00047621 від 29.02.2024 (з урахуванням акту коригування №ДУА_К-0001866 від 13.06.2024), Акт коригування №ДУА_К-0003025 від 05.03.2025 до Акту надання послуги №ДУА-0005507 від 31.03.2024 (з урахуванням акту коригування №ДУА_К-0002122 від 25.06.2024) згідно з договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0524-03041-ПД від 01.01.2024 (т.1 а.с.114-115, 116-117, 117-118, 119-120, 120-121, 122-123, 123-124, 125-126, 126-127, 128-129, 131-132, 132-133,134-135, 137-138, 138-139, 140-141);
- Акт коригування № ПРА_К-0012436 від 04.11.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0009201 від 31.03.2025, Акт коригування № ПРА_К-0012723 від 13.11.2025 до Акта приймання-передачі послуги № ПРА-0012183 від 31.08.2025 згідно з договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0524-02041-ПП від 01.01.2024 (т.1 а.с.129-130, 135-136).
Також, позивачем було додано до позовної заяви детальний розрахунок заборгованості (т.1 а.с.21-27).

Судова колегія зазначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73 Господарського процесуального кодексу України). Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. (статті 78 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
В контексті спірних правовідносин судова колегія враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 906/943/18, в якій Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. 
Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).
Разом з тим, як вірно встановлено місцевим господарським судом, більша частина доданих позивачем до позовної заяви документів стосується іншого договору, аніж той, що є предметом розгляду даної справи, а саме договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0524-03041-ПД, у зв`язку з чим вказані документи не стосуються предмета доказування у даній справі, та як наслідок не є належними доказами.
Крім того, розрахунок заборгованості складений в односторонньому порядку сам по собі не є первинним документом у розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", адже не відповідає вимогам встановленим наведеною нормою для первинних документів (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2022 у справі №917/1384/20).

Водночас, колегія суддів зазначає, що за змістом статті 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.
У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15, від 02.12.2020 у справі №910/14341/18, від 07.11.2023 у справі №922/3928/20
Отже, надаючи оцінку правильності розрахунку суми вимог, заявленої до стягнення у спорі, суду належить не тільки оцінити правильність математичних розрахунків, здійснених позивачем (відповідачем - у разі наявності контррозрахунку та наявності підстав взяти його до уваги, або експертом у висновку експерта - у разі врахування його судом як доказу), а також надати оцінку складу спірної суми вимог на предмет відповідності закону та наявності підстав для включення до спірної суми її складових (пені, штрафу, 3% річних, інфляційних) (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №910/18996/16).

З наявного в матеріалах справи відзиву на позовну заяву поданого відповідачем до господарського суду Харківської області 22.12.2025 вбачається, що доводи останнього зосереджені переважно на запереченнях щодо правильності визначення періодів прострочення, методики нарахування 3% річних, а також на твердженнях про їх завищення (т.1 а.с.167-178). 
Також відповідачем було додано до відзиву контррозрахунок суми боргу АТ “Харківобленерго” за договором пpo надання послуг з передачі електричної енергії № 0524-02041-ПП з детальним розрахунком 3% річних та інфляційних (т.1 а.с.173-175).
В детальному розрахунку 3% річних серед іншого відповідачем вказано дати виставлення рахунків за послуги з передачі електричної енергії, суми боргу за цими рахунками, суми, здійсненої ним фактичної оплати та дати цих оплат (т.1 а.с.174).
Відповідно до частини четвертої статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Таким чином, як вірно зазначено місцевим господарським судом, обставини, вказані відповідачем в поданому контррозрахунку, що є додатком до відзиву на позовну заяву, є визнаними останнім та не підлягають доказуванню.

Судовою колегією встановлено, що з доданого позивачем до позовної заяви розрахунку 3% річних та інфляційних вбачається, що його було здійснено, виходячи з сум заборгованості, які, за твердженням позивача, сформовані на підставі актів приймання-передачі наданих послуг з урахуванням проведених відповідачем оплат та визначених позивачем періодів прострочення гідно з умовами договору.
Згідно наданого відповідачем контррозрахунку 3% річних за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0524-02041-ПП суми, які визначені як база для нарахування 3% річних, у переважній більшості випадків співпадають із сумами заборгованості, наведеними позивачем у своєму розрахунку.
Крім того, в матеріалах справи наявні акти коригування, складені в межах договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0524-02041-ПП, а саме:
- акт коригування № ПРА-К-0012436 від 04.11.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0009201 від 31.03.2025, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг за березень 2025 року після коригування становить 42946538,95 грн. (т.1 а.с.129-130); 
- акт коригування № ПРА_К-0012723 від 13.11.2025 до Акта приймання-передачі послуги № ПРА-0012183 від 31.08.2025, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг за серпень 2025 року після коригування становить 33797974,67грн. (т.1 а.с.135-136).

Як було зазначено вище, пунктом 6.4 договору сторони погодили, що оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або Акт приймання- передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
З поданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних вбачається, що по Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0009201 від 31.03.2025 нарахування позивачем здійснено на залишок боргу: 
- на суму 19549919,99грн. за період з 16.04.2025 по 21.04.2025 нараховано 9641,06грн. 3% річних.
- після часткової оплати 22.04.2025 у розмірі 13300000,00грн. на залишок заборгованості 6249919,99грн. за період з 22.04.2025 по 29.04.2025 нараховано 4109,54грн. 3% річних.
Загальний розмір 3% річних за вказаним актом становить 13750,60грн. Інфляційні втрати позивачем за цим актом не нараховувались.
За Актом приймання-передачі послуги № ПРА-0012183 від 31.08.2025 позивачем нараховано 3% річних на суму 33779489,28грн. за період з 16.09.2025 по 23.09.2025 у розмірі 22211,17грн., на суму 26680098,72грн. за 24.09.2025 у розмірі 2192,88грн. та на суму 18180098,72грн. за період з 25.09.2025 по 28.09.2025 у розмірі 5977,02грн.
Загальний розмір 3% річних за вказаним актом становить 30381,07грн. Інфляційні позивачем за вказаним актом не нараховувались.
Судовою колегією встановлено, що нарахування 3% річних за актами № ПРА-0009201 від 31.03.2025 та № ПРА-0012183 від 31.08.2025, визначені позивачем за відповідні періоди прострочення, також відображені у поданому відповідачем контррозрахунку.
Наведене свідчить про відсутність спору між сторонами щодо факту надання послуг, розміру основної заборгованості та строку її виникнення в цій частині, за винятком окремих сум, а саме: 4739760,31грн. та 4029084,87грн. за грудень 2024 року, а також 25091475,63грн. за липень 2025 року, які не збігаються у розрахунках позивача та відповідача. 
Таким чином, відповідач, формуючи власний контррозрахунок на підставі зазначених сум, фактично визнав їх розмір, строк виникнення та, відповідно, підтвердив обставини, вказані позивачем в позовній та наданих розрахунках в зазначеній частині. 
З урахуванням викладеного, колегія судів вважає встановленими обставини щодо факту надання позивачем послуг з передачі електричної енергії та розміру заборгованості з виключенням окремих сум, а саме: за грудень 2024 року - 4739760,31грн. та 4029084,87грн., а також за липень 2025 року - 25091475,63грн., оскільки спір між сторонами зводиться виключно до правильності визначення розміру та періодів нарахування компенсаційних витрат.
З огляду на те, що заявлені позивачем до стягнення інфляційні у розмірі 542421,17грн. підтверджуються відповідачем наданими розрахунками, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість таких нарахувань у відповідній частині.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок позивача, не виходячи за межі визначених ним періодів нарахування колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 318991,26грн. та інфляційних у розмірі 542421,17грн.
В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних господарським судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено в задоволенні позову, з огляду на те, що вказані суми не вказані в контррозрахунку, а між розрахунками сторін, що стосуються розміру заборгованості, а саме: за грудень 2024 року - 4739760,31грн. та 4029084,87грн., а також за липень 2025 року - 25091475,63грн., які визначені відповідачем як база для нарахування 3% річних, є розбіжності та вони не відповідають розмірам, зазначеним позивачем. 
Отже, за відсутності в матеріалах справи належних первинних документів (актів приймання-передачі послуги, актів корегування, рахунків) суд не може встановити правильність визначення бази нарахування, а також періоди прострочення, що унеможливлює перевірку обґрунтованості відповідних нарахувань.

Щодо доводів 2-го апелянта - Акціонерного товариства "Харківобленерго" про те, що позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом не було дотримано порядку досудового врегулювання спору, передбаченого пунктом 12.1 договору, яким сторони погодили вжиття заходів щодо мирного врегулювання спору шляхом переговорів та не направлення відповідних заяв або вимог щодо сплати компенсаційних виплат, які є предметом цього судового провадження, судова колегія зазначає наступне. 
Як було зазначено вище, пунктом 12.1 договору сторони погодили, що усі суперечки та розбіжності, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його укладення, дії, виконання, припинення, сторони мають вирішувати шляхом переговорів, якщо інше не передбачено цим договором.
Суперечки та розбіжності, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його укладення, дії, виконання, змін, доповнень, припинення, що не можуть бути вирішені шляхом переговорів, підлягають вирішенню у судовому порядку.
З метою вирішення спору сторони також мають право звернутися до НКРЕКП. Рішення НКРЕКП, прийняте відповідно до порядку розгляду скарг та вирішення спорів, є обов`язковим для виконання сторонами цього договору.
Наявність спору, що виникає у зв`язку з цим договором, не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань відповідно до умов цього договору.
При цьому умовами договору, в тому числі пунктом 12.1 не встановлено обов`язкового претензійного порядку як умови звернення до суду.
Отже, за наведених обставин, колегія суддів відхиляє як безпідставні та такі, що ґрунтуються на довільному тлумаченні умов укладеного між сторонами договору, доводи 2-го апелянта щодо недотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору 

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі статтями 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25, з урахування меж його перегляду встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правильним вирішенням справи, у зв`язку з чим апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржників.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2026 у справі №922/4156/25 залишити без змін.
Повна постанова складена 25.06.2026.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя С.Ч. Жельне 

Суддя П.В. Тихий