Справа № 159/3031/26
Провадження № 3/159/1263/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Ковель 

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, 

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в порушення вимог статті 150 СК України та статей 8, 12 Закон України «Про охорону дитинства», 06.05.2026 приблизно о 22 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме залишила дитину без особистого нагляду та догляду, в результаті чого він впав та травмувався, дитину було направлено до Волинської обласної дитячої лікарні з діагнозом закритий перелом лівого стегна із зміщенням.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.
Належним чином повідомлена засобами поштового зв`язку (трекінг Укрпошти № R067179120272) ОСОБА_1 до суду не з`явилася.
Окрім того, у матеріалах справи міститься згода ОСОБА_1 на отримання судових викликів за допомогою SMS на зазначений номер мобільного телефону, тому суд також скерував виклик в судове засідання в повідомленні, що відображено у системі документообігу суду від 20.05.2026.
ОСОБА_1 причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду не подала.
Керуючись положеннями статті 268 КУпАП, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутності особи за наявними у справі доказами.
Дослідивши письмові докази у справі, суддя дійшла таких висновків.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частини першої статті 3, статті 18, частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків та держави. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Тому поведінка батьків, яка може створювати чи створює загрозу для здоров`я дитини розцінюється як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).
Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП). 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №208936 від 14.05.2026, в якому вказані дата, час і місце вчинення правопорушення, та в якому у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно вказала, що вину визнає, з протоколом згідна; електронним рапортом поліції від 07.05.2026 про надходження на лінію 102 повідомлення про травмування дитини; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.05.2026, в яких остання повідомила, що 06.05.2026 прийшла з своїми двома малолітніми дітьми до свекрухи, приблизно о 22 годині залишила сина ОСОБА_3 з старшим братом ОСОБА_4 , 2023 року народження, в спальні, а сама пішла приготувати суміш для меншого сина, поки вона була відсутня син ОСОБА_3 впав з ліжечка; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 07.05.2026, в яких остання повідомила, що 06.05.2026 до неї додому прийшла невістка ОСОБА_1 з онуками, яких доглядає одна, оскільки батько дітей проходить службу в ЗСУ, поки вона з чоловіком та невісткою займалися господарством, малолітні онуки перебували одні в будинку, коли невістка доїла корову, менший онук ОСОБА_3 впав з ліжка і травмувався; письмовими поясненнями начальника служби у справах дітей Велицької сільської ради ОСОБА_6 від 07.05.2026.
Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.
Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. 
При визначенні виду стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушення, особу порушника, її вік та майновий стан, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує одна, оскільки чоловік проходить військову службу в лавах ЗСУ, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, і вважаю необхідним обрати адміністративне стягнення у виді попередження. 
На підставіст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283, 284 ч.1 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, 

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з  ОСОБА_1  в доход держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами – Отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету : 22030106. Справа № 159/3031/26. Протокол серії ВБА №208936 від 14.05.2026).
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. 

Суддя	Т. В. Денисюк