П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/11523/23	

Перша інстанція суддя Лебедєва Г.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС в Одеській області, а саме:
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 8713/15-32-07-02 від 08 травня 2023 року за формою «В4»;
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 8710/15-32-07-02 від 08 травня 2023 року за формою «В1»;
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 8708/15-32-07-02 від 08 травня 2023 року за формою «ПН».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що за наслідком проведення документальної перевірки товариства податковим органом встановлено численні порушення вимог податкового законодавства.
В даному випадку, на переконання апелянта, проведені у перевіряємому періоді товариством господарські операції з контрагентами ТОВ «БАСТІКО УКРАЇНА» та ТОВ «ІББ ГРУП» не мали реального характеру, так як такі операції проведено з ризиковими контрагентами та вони не підтверджені належними первинними бухгалтерськими документами.
При цьому, на переконання апелянта, досліджені у ході перевірки товариства первинні бухгалтерські документи не підтверджують реальності проведених господарських операцій.
Крім того, податковим органом зазначається, що товариством у ході здійснення своєї господарської діяльності порушено порядок списання товарно-матеріальних цінностей (мішків, біг-бегів).
В свою чергу, товариством подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як товариством у межах спірних правовідносин не порушено вимог податкового законодавства.
При цьому, товариство наголошує, що спірні господарські операції підтверджуються зібраними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.
Крім того, податковим органом додатково подано свої письмові пояснення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН», код ЄДРПОУ 31893770, зареєстрований юридичною особою 21 березня 2002 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 15561200000005929.
Видами діяльності підприємства за КВЕД є: основний: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Інші: 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Не спеціалізована оптова торгівля; 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.
ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» є платником податку на додану вартість з 16 травня 2002 року, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 318937715534.
На підставі направлень від 22 березня 2023 року № 3783/15-32-07-02-13, № 3784/15-32-07-02-13 та наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 21 березня 2023 року № 1800-п «Про проведення відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН», код за ЄДРПОУ 31893770», посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН», код за ЄДРПОУ 31893770, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20 лютого 2023 рок № 9028983827, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 22 березня 2023 року № 9056964739, заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість (далі ПДВ).
За результатами перевірки відповідачем складено акт від 07 квітня 2023 року №7980/15-32-07-02/31893770 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН», код за ЄДРПОУ 31893770, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість» (а.с. 25-47, том 1).
Відповідно до висновків акту перевірки від 07 квітня 2023 року № 7980/15-32-07-02/31893770, документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» встановлено порушення вимог ПК України в частині дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року суми від`ємного значення з ПДВ, заявленого до відшкодування, зокрема:
- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.5, п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову Звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, в результаті чого ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Уточнюючого розрахунку до Декларації з ПДВ за січень 2023 року) на 96580 грн;
- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6, ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, в результаті чого ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2023 року) у розмірі 106669 грн;
- п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» не виписано та не зареєстровано податкові накладні у січні 2023 року на суму ПДВ 62484 грн.
ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» до Головного управлінням ДПС в Одеській області подано на акт перевірки від 07 квітня 2023 року № 7980/15-32-07-02/31893770 заперечення від 20 квітня 2023 року та додаткові докази.
За результатами розгляду заперечень платнику податків надана відповідь від 04 травня 2023 року № 5626/КПР/15-32-07-02-06.
На підставі висновків акту перевірки від 07 квітня 2023 року № 7980/15-32-07-02/31893770, 08 травня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення:
- № 8713/15-32-07-02 за формою «В4», відповідно до якого ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 96 580 грн;
- № 8710/15-32-07-02 за формою «В1», відповідно до якого ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 106669 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 26667 грн;
- № 8708/15-32-07-02 за формою «ПН», відповідно до якого встановлено відсутність у ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України податкових накладних і розрахунків коригування на суму ПДВ 62482 грн, внаслідок чого на підставі ст. 120-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 6800 грн.
Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями за № 8713/15-32-07-02, № 8710/15-32-07-02, № 8708/15-32-07-02 від 08 травня 2023 року, товариство звернулось до суду з даним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено факту вчинення товариством спірних порушень податкового законодавства, а як наслідок не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.
Передбачені цим пунктом терміни зберігання документів продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.
Згідно п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Між тим, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Згідно ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 8713/15-32-07-02 від 08 травня 2023 року, № 8710/15-32-07-02 від 08 травня 2023 року, № 8708/15-32-07-02 від 08 травня 2023 року.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позову, в межах доводів та вимог апеляційної скарги податкового органу, колегія суддів зазначає наступне.
В даному випадку, податковим органом встановлено факт заниження товариством своїх податкових зобов`язань з ПДВ, на суму 34 590,00 грн, за наслідком списання ТМЦ, що використані не у господарській діяльності, а саме мішків та біг-бегів.
Між тим, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції досліджено надані товариством документи, а саме: акти приймання-передачі біг-бегів, згідно яких ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» передає контрагентам-постачальникам під звіт біг-беги; звіти контрагентів про використання біг-бегів; акти списання товарів, згідно яких ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» здійснювало списання біг-бегів та мішків.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені документи відповідають вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановленим до первинних документів, підтверджують факт здійснення господарських операцій, розкривають їх зміст та обсяг у достатньому для формування обліку об`ємі.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі операції узгоджуються з господарською діяльністю позивача.
Що стосується ненадання позивачем до перевірки вищевказаних документів та доводів відповідача стосовно неприйнятності цих документів в суді, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Між тим, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується податковим органом, ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» до Головного управлінням ДПС в Одеській області подано на акт перевірки від 07 квітня 2023 року № 7980/15-32-07-02/31893770 заперечення від 20 квітня 2023 року та додаткові докази, зокрема зазначені акти приймання-передачі біг-бегів та звіти про їх використання.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідні документи спростовують факт вчинення позивачем спірних порушень податкового обліку та такі документи мали бути врахованими під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень

Щодо висновків податкового органу про завищення податкового кредиту за рахунок безпідставного віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по операціям, що не підтверджені належним чином оформленими первинними документами, а саме операцій з ТОВ «БАСТІКО УКРАЇНА» (сума ПДВ 113 965,00 грн) та ТОВ «ІББ ГРУП» (сума ПДВ 26 800,00 грн), колегія суддів зазначає наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» (в особі замовника) та TОB «ІББ ГРУП» (в особі виконавця) укладено договір доручення № 118 від 19 серпня 2022 року про надання послуг по декларуванню товарів, що переміщуються через митний кордон України та оформлюються у митних органах України (а.с. 206-208, том 1).
З наявних у матеріалах справи актів надання послуг та додатків до них, судом встановлено, що TОB «ІББ ГРУП» надавались ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» послуги митного брокера (а.с. 209-250 том 1; а.с. 1-149 том 2).
При цьому, у матеріалах справи наявні копії митних декларацій, у яких декларантом зазначено саме TОB «ІББ ГРУП».
Також, додатки до актів наданих послуг містять посилання на контейнери, до яких завантажувався товар на експорт, щодо якого TОB «ІББ ГРУП» надавались брокерські послуги з митного декларування товарів.
Відповідні документи аналогічним чином надавались товариством у запереченнях до акту перевірки та мали враховуватись податковим органом.
З іншого боку, судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» (в особі замовника) та ТОВ «БАСТІКО УКРАЇНА» (в особі інспектора) укладено договір № 10-11/20 від 10 листопада 2020 року про надання послуг з інспектування (а.с. 150-155, том 2).
До вказаного договору сторонами складено та підписано додаток № 1 від 10 листопада 2020 року та додаток № 2 від 10 лютого 2022 року, у яких сторони встановили перелік і вартість робіт, а саме: проведення лабораторних досліджень зразку зернових та олійних культур; проведення фумігації зернових та олійних культур; проведення лабораторних досліджень зразку зернових та олійних культур на пестициди.
Також, між ТОВ «ГРАНО СОЛЮШН» (в особі замовника) та ТОВ «БАСТІКО УКРАЇНА» (в особі інспектора) укладено договір № 02-01/23 від 02 січня 2023 року про надання послуг з інспектування (а.с. 158-164, том 2) з додатками до нього
На підтвердження факту виконання вказаних договорів товариством надано акти надання послуг (фумігація в контейнерах, інспекція, проведення лабораторного аналізу якості зернових культур на насіння, проведення лабораторних досліджень зразку зернових та олійних культур) та додатки до них; митні декларації товару на експорт (а.с. 165-250 том 2; а.с. 1-48 том 3).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені документи відповідають вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановленим до первинних документів, підтверджують факт здійснення господарських операцій, розкривають їх зміст та обсяг у достатньому для формування обліку об`ємі. Неістотні недоліки в наданих документах, що містять відомості про спірні господарські операції, не є підставою для невизнання таких господарської операції

В свою чергу, укладені між TОB «ГРАНО СОЛЮШН» та його контрагентами TОB «ІББ ГРУП» та ТОВ «БАСТІКО УКРАЇНА» договори з придбання послуг узгоджуються з видами господарської діяльності товариства.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у межах досліджених правовідносин, а як наслідок колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову.
При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено.
Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук