ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 р. 	Справа № 440/10698/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 06.03.25 по справі № 440/10698/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якій просила:
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Полтавській області у не проведенні їй індексації пенсії, яка викладена в листі від 24.07.2024 №13840-12035/А-02/8-1600/24;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області провести перерахунок (індексацію) та виплату їй пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон №1058-IV) з 25.06.2024, відповідно до заяви від 25.06.2024.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо непроведення відповідно до заяви від 25.06.2024 індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 з 01.03.2022, у розмірі 1,197 з 01.03.2023 та у розмірі 1,076 з 01.03.2024.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 у розмірі 1,14, з 01.01.2023 у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796 та здійснити виплату пенсії відповідно до заяви від 25.06.2024.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що у положеннях ч. 2 статті 40 (призначення), ч. 4 статті 42 (перерахунок), ч. 3 статті 45 (переведення) Закону №1058-IV законодавцем чітко сформульовано який саме «показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески» підлягає застосуванню.
Водночас за змістом абз. 1, 2 ч. 2 статті 42 Закону №1058-ІV поняття «середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески» використане без значення «за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії» чи «який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії». У свою чергу містить поняття показника саме «який враховується (застосовується) для обчислення пенсії».
Тобто законодавцем у вказаних нормах ( абз. 1, 2 ч. 2 статті 42 Закону №1058-ІV) не встановлено (конкретизовано) імперативно, що індексації підлягає саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався (застосовувався) при призначенні пенсії тобто за три календарні роки, що передують року звернення.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124).
Вказав, що за правилами п. 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абз.1 п. 4 цього Порядку. Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Також встановлено, що наступні перерахунки проводяться шляхом застосування кожного нового коефіцієнта збільшення до вже збільшеного (завдяки попереднім коефіцієнтам збільшення) показника середньої заробітної плати.
Апелянт наголосив, що як ч.2 ст.42 Закону № 1058-IV, так і Порядок №124 у п. 5 передбачають правило, за яким збільшується "показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії", а не показник "середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії".
Крім того звернув увагу, що розмір та порядок щорічної індексації визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду.
Порядок №124 визначає, що коефіцієнт збільшення показника середньої зарплати встановлюється Кабінетом Міністрів України; збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року (3764,40 грн); наступні перерахунки проводяться шляхом застосування кожного нового коефіцієнта збільшення до вже збільшеного (завдяки попереднім коефіцієнтам збільшення) показника середньої заробітної плати; перерахунок проводиться для пенсій, призначених до 31 грудня року, що передує індексації.
Апелянт вказав, що позивачу пенсія за віком призначена з 10.06.2021 і для обчислення її розміру був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки (2018-2020 роки), який становив 9118,81 грн, що є більшим за показник середньої заробітної плати, встановлений Порядком №124, та збільшений на коефіцієнт 1,14 (6186,32 грн в 2022 році), на коефіцієнт 1,197 (7405,03 грн в 2023 році) та на коефіцієнт 1,0796 (7994,47 грн в 2024). Отримана величина (6186,32 грн у 2022, 7405,03 грн, у 2023, 7994,47 грн в 2024) для цілей індексації (показник середньої заробітної плати), за рахунок якої мав змінитися цифровий показник у формулі для обчислення пенсії позивача, була меншою, ніж відповідна величина (показник середньої заробітної плати), яка застосована при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії позивача (9118,81 грн). За таких обставин та враховуючи п. 4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV ГУ ПФУ в Полтавській області обґрунтовано не зменшило розмір пенсії позивача. Приймаючи Порядок №124, та в подальшому Постанови КМУ №127, 118, 168 і 185, Уряд передбачав, що внаслідок перерахунку з 01 березня певні пенсії, призначені відповідно до Закону №1058-ІV, не підвищуватимуться.
Враховуючи, що пенсія позивачки не підвищилась, їй була установлена щомісячна доплата до пенсії з 01.03.2021- в розмірі 100 грн, з 01.03.2022 – в розмірі 135 грн, з 01.03.2023- в розмірі 100 грн, з 01.03.2024- в розмірі 100 грн.
Апелянт вважав, що такий механізм щорічної індексації відповідає порядку, умовам та розміру що встановлені Законом №1058-ІV, Законом №1282-ХІІ та Порядком №124, отже, у спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Полтавській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Зазначив, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, а саме: судом неправильно витлумачено положення ч. 2 статті 42 Закону №1058-IV у питані визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, що збільшується на відповідні коефіцієнти.
Крім цього, вказав, що зміст позовних вимог вказує, що позивач просив здійснити перерахунок пенсійної виплати, починаючи з 25.06.2024 (тобто з дати подачі заяви про перерахунок). Заяв від позивача про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, поданих у порядку частини 1 статті 47 КАС України, матеріали справи не містять. Водночас, за результатами розгляду суд першої інстанції зобов`язав ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2022 у розмірі 1,14, з 01.01.2023 у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796. Тобто, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Тобто, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом першої інстанцій вирішено правове питання, яке не було заявлене позивачем як предмет спору. Крім того, в рішенні суду не наведено відповідного обґрунтовання необхідності виходу суду за межі позовних вимог.
Апелянт зазначив, що судом першої інстанції безпідставно зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 01.03.2022.
Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 , п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
З 10.06.2021 позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та з цієї дати позивачці призначена пенсія за віком.
При цьому, при призначенні пенсії позивачки Головним управлінням застосовано середній заробіток в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в розмірі 9118,81 грн (2018-2020 роки).
Згідно з протоколом перерахунку пенсії позивачки ГУ ПФУ в Полтавській області від 28.02.2024 , з 01.03.2022 їй встановлено надбавку на індексації 135 грн, з 01.03.2023- надбавку на індексації 100 грн, з 01.03.2024 – надбавку на індексації 100 грн.
ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 25.06.2024 про проведення належної індексації пенсії, в якій просила провести їй перерахунок (індексацію) пенсії шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.
З листа ГУ ПФУ в Полтавській області від 24.07.2024 №13840-12035/А-02/8-1600/24 вбачається, що пенсійна справа позивачки перерахункам пенсії у зв`язку зі зміною показника середньої заробітної плати з 01.03.2022 та з 01.03.2023 не підлягала, оскільки розмір пенсії позивачки обчислений із застосовуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують 2021 року (2018-2020 роки) - 9118,81 грн, який є більшим, ніж показники, передбачені постановами Кабінету Міністрів України. Натомість до її пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168 були встановлені щомісячні доплати до пенсії, які враховуються під час наступних перерахунків, а саме: з 01.03.2022- в розмірі 135 грн, з 01.03.2023- в розмірі 100 грн. З 01.03.2024 на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 проводиться перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, а саме: з 01.03.2024 – 7994,47 грн (7405,03 грн * 1,0796). Також відповідно до підпункту 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 з 01 березня 2024 року позивачці встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн. Виходячи із зазначеного, для застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, 1,197 та 1,0796 правові підстави відсутні. Такий порядок обчислення пенсії відповідає вимогам чинного законодавства.
Вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ в Полтавській області у не проведенні індексації пенсії, яка викладена в листі від 24.07.2024 №13840-12035/А-02/8-1600/24, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ПФУ в Полтавській області, здійснюючи перерахунок пенсії позиваці на підставі частини 2 статті 42 Закону №1058-IV, встановивши їй щомісячну доплату до пенсії в сумі 135,00 грн у 2022 році, в сумі 100,00 грн у 2023 році та в сумі 100,00 грн у 2024 році, замість застосування коефіцієнтів збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022, у розмірі 1,197 з 01.03.2023 та у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки, діяло не відповідно до вимог чинного законодавства.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення»№1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі- Закон №1282-ХІІ).
Відповідно до приписів статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України .
Згідно з частиною 5 статті 2 Закону №1282-ХІІ індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом №1058-ІV.
Відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
З метою забезпечення ефективної реалізації права громадян на перерахунок їх пенсії Кабінетом Міністрів України 20 лютого 2019 року видано постанову №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», якою, серед іншого, затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124).
Згідно з пунктом 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом 1 пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до положень пункту 4 Порядку №124 розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Кабінет Міністрів України постановою «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» № 118 з 01 березня 2022 року (далі-Постанова №118) встановив, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 (пункт 1).
Пунктом 4 Постанови №118 встановлено з 1 березня 2022 року до пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року включно, які не підвищуються з 1 березня 2022 року згідно з Порядком № 124, щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі-Постанова №127) щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 2023 рік зупинено дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». У свою чергу пунктом 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році, зокрема, частина 2 статті 42 Закону №1058-ІV застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
З метою реалізації пункту 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» Кабінет Міністрів України 24 лютого 2023 року прийняв постанову №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі-Постанова №168) , пунктом 1 якої установлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197.
Пунктом 6 Постанови № 168 установлено з 1 березня 2023 року до пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-ІV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 року включно, які не підвищуються з 1 березня 2023 року згідно з Порядком № 124, щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 Постанови № 127 та пунктом 4 Постанови № 118, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» №185 від 23.02.2024 (далі-Постанова №185) з 01 березня 2024 року було установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (пункт 1).
Підпунктом 6 пункту 2 Постанови № 185 установлено з 1 березня 2024 року до пенсій, призначених відповідно до Закону№1058-ІV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2023 року включно, які не підвищуються з 1 березня 2024 року згідно з Порядком № 124, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 Постанови № 127 , пунктом 4 Постанови № 118 та пунктом 6 Постанови №168, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Отже, індексація пенсій у подальшому відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №118, № 168, №185 проводиться згідно з Порядком № 124 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 1 жовтня 2017 року на відповідні коефіцієнти.
Таким чином, положення Порядку № 124 не узгоджені з приписами частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
-показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
-показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року (за приписами Порядку).
Відповідно до статті 7 Закону №1058-ІV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, серед іншого, за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу).
Отже, абзац 1 в сукупності з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися у відповідності з частиною 2 статті 42 Закону №1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
В іншому випадку, відповідно до частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
У випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом №1058-ІV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною 2 статті 42 Закону №1058-ІV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України № 118, 168, №185.
Порядок №124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону №1058-ІV.
З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV, положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.
З урахуванням вищевикладеного, абзац 1 в сукупності з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною 2 статті 42 Закону №1058-ІV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 від 27.01.2025 у справі №620/7211/24, від 18 березня 2025 року у справі №280/7407/24, а також Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 16 квітня 2025 року у справі №200/5836/24.
Застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Полтавській області, здійснюючи перерахунок пенсії позивачки на підставі частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV, встановивши їй щомісячну доплату до пенсії, замість застосування відповідних коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення її пенсії, діяло не відповідно до вимог чинного законодавства.
За правовим висновком Верховного Суду у справі №160/28752/23 під час індексацій пенсій у 2021-2024 роках пенсійний орган мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії.
Посилання апелянта на відсутність підстав для проведення індексації пенсії позивачці із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 1,197 та 1,0796, колегія суддів вважає необґрунтованим з вище зазначених підстав.
Довод апеляційної скарги відповідача щодо виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог колегія суддів вважає обґрунтованим , виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України , суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, в межах позовних вимог..
Так, у своєму позові ОСОБА_1 просила зобов`язати відповідача провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV з 25.06.2024 згідно з заявою від 25.06.2024.
У заяві ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Полтавській області від 25.06.2024 просила провести перерахунок (індексацію) її пенсії шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.
Отже, дата, з якої позивачка просила провести виплату недоотриманих сум її пенсії, зазначена у позові (з 25.06.2024) , не співпадає з датою, зазначеною у її заяві до ГУ ПФУ в Полтавській області ( з 01.03.2022), тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині дати, з якої суд зобов`язує відповідача здійснити виплату позивачці перерахованої ГУ ПФУ в Полтавській області пенсії, зазначивши дату, вказану в позовній заяві- з 25.06.2024.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 КАС України).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині дати, з якої суд зобов`язує відповідача здійснити виплату позивачці перерахованої ГУ ПФУ в Полтавській області пенсії, зазначивши дату, вказану в позовній заяві- з 25.06.2024.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.242,308,311,315,317,321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 440/10698/24 - змінити в частині дати, з якої суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області пенсії, зазначивши дату, вказану в позовній заяві- з 25.06.2024, виклавши третій абзац його резолютивної частини наступним чином:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 у розмірі 1,14, з 01.03.2023 у розмірі 1,197 , з 01.03.2024 у розмірі 1,0796 відповідно до заяви від 25.06.2024 та здійснити виплату перерахованої пенсії з 25.06.2024.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі №440/10698/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   О.А. Спаскін