УХВАЛА

09 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 924/897/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., 

секретар судового засідання - Денисюк І. Г., 
за участю представників:
прокуратури - Оруденко А. В.,
відповідачів - Демчук Л. Г., Керницька О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційні скарги Хмельницької міської ради,  Товариства з обмеженою відповідальністю "Богит" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 та касаційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 і рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2026 у справі
за позовом виконувача обов`язків керівника окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави
до Хмельницької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Богит"
про визнання недійсним рішення, визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації прав, повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з ухвалами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2026, 27.04.2026, 14.05.2026 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Хмельницької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Богит" (далі - ТОВ "Богит") на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 та за касаційною скаргою Хмельницької обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 і рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2026 у справі та призначено її до розгляду на 09.06.2026.
Як свідчать матеріали справи, в якій подано касаційну скаргу, предметом позову у ній є вимоги виконувача обов`язків керівника окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави до Хмельницької міської ради та ТОВ "Богит" про: 1) визнання недійсним рішення Хмельницької міської ради від 05.03.2025 № 50 в частині передачі в оренду строком на 3 роки земельної ділянки, кадастровий номер 6810100000:17:004:0135, площею 2,2196 га для ТОВ "Богит" під об`єкт незавершеного будівництва контрольно-пропускного пункту на вул. Старокостянтинівське шосе, 2/1-Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3052319868101); 2) визнання недійсним договору оренди вказаної земельної ділянки від 15.04.2025 № 178/01, укладеного між Хмельницькою міською радою та ТОВ "Богит"; 3) скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ТОВ "Богит" щодо цієї ж земельної ділянки; 4) скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Богит" на об`єкт незавершеного будівництва контрольно-пропускного пункту на вул. Старокостянтинівське шосе, 2/1-Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3052319868101) із припиненням такого речового права та із закриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 5) зобов`язання ТОВ "Богит" повернути Хмельницькій міській раді земельну ділянку, кадастровий номер 6810100000:17:004:0135, площею 2,2196 га. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Хмельницька міська рада на порушення вимог земельного законодавства передала ТОВ "Богит" спірну земельну ділянку в оренду без проведення земельних торгів.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2026 в позові відмовлено.
Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд виходив із того, що ТОВ "Богит" набуло право власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі чинного договору купівлі-продажу. При цьому, наявність такого об`єкта на земельній ділянці підтверджена висновком за результатом судової будівельно-технічної експертизи. За таких обставин до відповідача як набувача об`єкта нерухомості в силу положень земельного законодавства перейшло право користування (оренди) земельною ділянкою. Оцінюючи правомірність дій органу місцевого самоврядування, суд зазначив, що передача земельної ділянки в оренду здійснена відповідно до вимог законодавства. Крім того, суд врахував, що рішення міської ради вже було реалізоване шляхом укладення договору оренди, а отже, його скасування не призвело би до ефективного захисту прав чи інтересів, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2026 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. Ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки; скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ "Богит" на спірну земельну ділянку та зобов`язано вказане товариство повернути Хмельницькій міській раді таку земельну ділянку. В решті рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2026 у цій справі залишено без змін. Здійснено розподіл судових витрат.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що набуття ТОВ "Богит" права власності саме на об`єкт незавершеного будівництва (контрольно-пропускний пункт готовністю 7 %), не є підставою для отримання ним у користування земельної ділянки, кадастровий номер 6810100000:17:004:0135, без проведення торгів, тому рішення Хмельницької міської ради від 05.03.2025 № 50 прийняте з порушенням статті 134 Земельного кодексу України. За висновками суду, міська рада не діяла в інтересах територіальної громади, оскільки передача речового права на позаконкурсній основі не сприяла можливості бюджету територіальної громади на отримання додаткових грошових коштів. Оскільки договір оренди земельної ділянки від 15.04.2025 № 178/01 укладений на підставі рішення Хмельницької міської ради від 05.03.2025 № 50, яке прийняте органом місцевого самоврядування з порушенням вимог земельного законодавства, то, як виснував суд, вказаний договір підлягає визнанню недійсним відповідно до положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України, а земельна ділянка - поверненню Хмельницький міській раді. З огляду на задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельної ділянки, то, за висновками суду, і вимога про скасування державної реєстрації права оренди теж підлягає задоволенню. 
Крім того, суд апеляційної інстанції не погодився з висновками місцевого господарського суду про наявність у ТОВ "Богит" правомірних очікувань, адже законом не передбачено набуття речового права на земельну ділянку у випадку придбання розташованого на ній незавершеного будівництва без проведення процедури земельних торгів, яка встановлена статтею 135 Земельного кодексу України. 
Хмельницька міська рада і ТОВ "Богит" оскаржили постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 (в частині задоволення позову) до Верховного Суду та просили залишити в силі рішення місцевого господарського суду, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Водночас, не погодившись з ухваленими у справі рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2026 і постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026, до Верховного Суду звернувся прокурор, який просить скасувати вказані судові рішення та задовольнити позов повністю; на обґрунтування підстав касаційного оскарження посилається на положення пунктів 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Під час вивчення матеріалів касаційної скарги колегія суддів установила, що ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 09.04.2026 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 922/1414/20 за позовом виконувача обов`язків керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Грань-Кор" про визнання недійсним договору, скасування рішення та повернення майна. 
При цьому Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду вважав за необхідне передати справу № 911/1414/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки справа містить виключну правову проблему щодо комплексного застосування положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України (щодо визначення статусу прокурора як самостійного позивача у випадках, коли уповноважений орган є відповідачем у справі) та статті 226 Господарського процесуального кодексу України (щодо уніфікації процесуальних наслідків відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором), яка сформульована так:
1) Чи має право прокурор звертатися до суду в інтересах держави (територіальної громади) у статусі самостійного позивача, якщо орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (зокрема, орган місцевого самоврядування), є одночасно і учасником спірних правовідносин, і відповідачем у справі, оскільки саме його рішення чи дії оскаржуються як незаконні?
2) Яким має бути процесуальний наслідок у разі, якщо суд після відкриття провадження у справі дійде висновку про відсутність визначених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" підстав для представництва прокурором інтересів держави: відмова у задоволенні позову по суті чи залишення позову без розгляду на підставі пунктів 1 або 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України?
3) Чи підлягає судовому розгляду спір за позовом прокурора в інтересах територіальної громади до органу місцевого самоврядування в контексті того, що саме орган місцевого самоврядування представляє інтереси громади в межах своїх повноважень і приймає рішення від її імені, тобто фактично на розгляд суду передається приватноправовий спір між носієм місцевого самоврядування та органом місцевого самоврядування, який його представляє?
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи № 922/1414/20 сформує висновок щодо правильного застосування статті 226 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та щодо визначення статусу прокурора як самостійного позивача у випадку, коли уповноважений орган є відповідачем у справі. 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
З урахуванням викладеного та з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1414/20 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.
Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В: 
Зупинити касаційне провадження у справі № 924/897/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1414/20 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий Т. Б. Дроботова
Судді Н. О. Багай
Ю. Я. Чумак