Суддя Бугера О. В. 

Справа № 645/3327/26 
Провадження № 2-о/644/158/26 
08.06.2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року Індустріального районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бугери О.В.
за участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, - 

УСТАНОВИВ:
Заявницею подано до суду дану заяву про встановлення факту належності трудової книжки. Заявниця просить встановити юридичний факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , яка видана 09.08.1982 та заповнена на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
В обґрунтування заяви зазначено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гаути, Сольської сільської ради Сморгонського району Гродненської області, дівоче прізвище ОСОБА_2 , 27.07.1985 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , змінила прізвище на ОСОБА_4 . Вперше була прийнята на роботу до Державного банку СССР Сморгонського відділення Гродненської області Білорусії, де 09 серпня 1982 року, відповідальними працівниками відділення банку, була вперше заповнена та видана трудова книжка, але при її заповненні було допущено помилку в написанні дати її народження. 17 лютого 2026 року вона звернулася до Головного Управління Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії за віком, за принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії розглядало Головне Управління Пенсійного Фонду України Донецькій області та своїм рішенням за №204650029338 їй відмовили у призначенні пенсії, з посиланням на наявну помилку в даті народження в трудовій книжці на титульній сторінці, замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_1 » була зазначена дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що не відповідає паспортним даним та що є порушенням пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальний питанням від 20.06.1974 №162 та Постанови №637.
Через неправильно вказану дату народження на титульній сторінці в трудовій книжці серія НОМЕР_1 , органом пенсійного фонду не враховано періоди трудової діяльності згідно з записами трудової книжки та відмовлено в призначенні пенсії за віком.
Зазначала, що у неї відсутня можливість звернутися до організації якою була заповнена та видана її трудова книжка, оскільки такої організації як Держаний банк СССР Сморгонського відділення Гродненської області Білорусії - більше не існує.
З огляду на наведене, просила суд встановити факт належності їй трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.
Заявницею подано до суду заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності за наявними в справі доказами, просила задовольнити заяву.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подали суду відзив на заяву про встановлення факту. У поданому відзиві зазначено, що заявниця звернулася із заявою від 09.02.2026 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058). Під час розгляду заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 09.08.1982 серії НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці на титульній сторінці зазначена дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що не відповідає даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно паспортних даних, що є порушенням пункту 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням від 20.06.1974 №162 та Постанови №637. За наведених обставин, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.02.2026 № 204650029338 по зверненню від 09.02.2026 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу-30 років. 
Страховий стаж, набутий до 01.01.2004 підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Ведення трудових книжок регламентується «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 № 162 та порядок внесення змін до трудової книжки проводиться відповідною уповноваженою особою та скріплюється печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. У разі неможливості проведення таких дій, встановлення відповідного факту відбувається в судовому порядку. У трудовій книжці серії НОМЕР_1 на титульній сторінці зазначена дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що не відповідає даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно паспортних даних заявниці. У зв`язку із цим, записи наданої трудової книжки не підтверджують трудовий стаж ОСОБА_1 та не можуть враховуватись при зверненні за призначенням пенсії за віком. Встановлення факту належності трудової книжки має юридичне значення, оскільки від встановлення такого факту залежить зарахування трудового стажу та в подальшому реалізація права на пенсію. Просили прийняти рішення на розсуд суду. 
Суд, дослідивши матеріали справи, доводи відзиву, встановив наступне.
Заявниця ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_2 – мовою оригіналу ОСОБА_6 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гаути, Сольської сільської ради Сморгонського району Гродненської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 . 
27.07.1985 року заявниця вступила в шлюб з ОСОБА_3 , та змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, що зареєстрований відділом ЗАГСа Сморгонського райвиконкому Гродненської області, актовий запис №10. В свідоцтві про одруження № НОМЕР_4 від 27.07.1985 зазначено дату народження заявниці також ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до паспорту заявниці громадянки України номер НОМЕР_5 , зазначено її прізвище, ім`я та по-батькові « ОСОБА_1 », число, місяць, рік народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце народження: с. Гаути, Сморгонського району Гродненської області, ( рос.мовою- « ОСОБА_7 », число, місяць, рік народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».)
Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного коду заявниця ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , звернулася із заявою від 09.02.2026 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.02.2026 № 204650029338 по зверненню від 09.02.2026 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 30 років.
Із змісту рішення вбачається, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 09.08.1982 серії НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці на титульній сторінці зазначена дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що не відповідає даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно паспортних даних, що є порушенням пункту 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням від 20.06.1974 №162 та Постанови №637. 
Судом досліджено зміст наданої копії трудової книжки, з якої вбачається, що трудова книжка заповнена 09.08.1982 року, на ім`я «мовою оригіналу» – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , образование – среднее-специальное, професия бухгалтер. Номер трудової книжки НОМЕР_1 . Перший запис в книжці «до поступления на работу в отделение Госбанка трудового стажа не имеет», Госбанк Сморгонь 40677».
Також на першій сторінці прізвище « ОСОБА_2 » перекреслене та наявний запис про прізвище « ОСОБА_4 », дані зміни внесені на підставі свідоцтва про укладання шлюбу № НОМЕР_4 від 27.07.1985 року у зв`язку із вступом у шлюб.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.             Статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-ІУ періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З 01.01.2004 р. страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж, набутий до 01.01.2004 підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Ведення трудових книжок регламентується «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 № 162.
Відповідно розділу 2 пункту б підпункту 2.12 Інструкції №162 у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 №252, із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 №412 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) із посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному листі) трудової книжки. Закреслюється однією рискою, наприклад, попереднє прізвище або ім`я, дата народження та записуються нові відомості. Посилання на відповідні документи записуються з внутрішнього боку обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або уповноваженою особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до положення пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., в якому вказано, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала правовстановлюючий документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
В даному випадку судом не встановлюється факт трудового стажу, заявницею не оскаржується прийняте рішення пенсійного органу, заявницею подано до суду заяву саме про встановлення факту належності їй трудової книжки, оскільки в туровій книжці наявна помилка в даті її народження, що не співпадає із даними наявними в паспорті. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, в іншій спосіб внести зміни до запису в трудову книжку заявниця не має можливості, оскільки орган, яким було вчинено запис припинив своє існування, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявниці та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України.
Факт належності заявниці трудової книжки, підтверджується наданими копією паспорту, довідки про присвоєння коду, свідоцтва про народження заявниці, свідоцтва про одруження, щодо збігу даних про зміну прізвища.
Факт належності в даному випадку є юридичним, оскільки необхідний заявниці для реалізації права на призначення пенсії, при цьому суд лише встановлює факт належності даної трудової книжки враховуючи наявність допущеної описки в даті народження, питання наявності підстав призначення пенсії, зарахування страхового стажу віднесено до компетенції органів пенсійного фонду.
З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що подана заява про встановлення факту належності трудової книжки обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 81, 89, 90, 264-268, 293, 315, 317 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , правовстановлюючого документу трудової книжки серії НОМЕР_1 , що видана 09.08.1982 року на ім`я ОСОБА_8 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя           О.В. Бугера