МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Д. Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область, 08001, тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2026 р. Справа №370/556/25 
Провадження № 2-о/370/62/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Косенко А.В.,
із секретарем судового засідання Зозулею Я.А.,
за участю:
представників заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
заінтересованої особи ОСОБА_3 ,
заінтересованої особи ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження у залі суду в селищі Макарів Київської області справу за заявою
ОСОБА_5 , як законного представника малолітньої дитини ОСОБА_6 , заінтересовані особи: Міністерство у справах ветеранів України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 (далі – заявниця), діючи в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , звернулася до Макарівського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши заінтересованими особами: Міністерство у справах ветеранів України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якій із врахуванням заяви про зміну предмету заяви від 20.10.2025 року просила: встановити факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 на території села Андріївка Бучанського району Київської області внаслідок поранення, одержаного, під час безпосередньої участі у заходах, пов`язаних із захистом безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період воєнного стану.
В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що  ОСОБА_7 є її чоловіком та батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_6 .
24 лютого 2022 року у зв`язку із введенням на території України воєнного стану ОСОБА_7 , який був жителем села Андріївка Бучанського району Київської області, разом з іншими цивільними особами вступили в добровольче громадське формування територіальної оборони, яке створилось для забезпечення національної безпеки і оборони села Андріївка Бучанського району Київської області, відсічі і стримування збройної агресії військ російської федерації проти України.
За доводами заяви, протягом 24.02.2022 до 12.03.2022  ОСОБА_7 разом із іншими жителями, розділили умовно село Андріївка Бучанського району Київської області на декілька частин та визначили у кожній частині села осіб, відповідальних за його патрулювання. Однак уже 27.02.2022 до жителів села Андріївка Бучанського району Київської області надійшла інформація про рух в їхній бік численних колон окупаційних військ держави-агресора.
З огляду на те що оборона населеного пункту здійснювалась в перші дні повномасштабного вторгнення держави-агресора, то юридично оформити усі належні документи, які б засвідчували факт створення та вступу до добровольчого громадського формування територіальної оборони можливості не було.
В період з 27.02.2022 по 31.03.2022 село Андріївка Макарівської селищної територіальної громади було окуповано військами російської федерації.
12.03.2022 перебуваючи в окупованому селі Андріївка Бучанського району Київської області та здійснюючи її оборону ОСОБА_7 загинув внаслідок вогнепального поранення голови, тулуба, нижньої кінцівки справа, які є ушкодженнями внаслідок дій, передбачених законом, та військових дій.
27.04.2022 про факт загибелі ОСОБА_7 Новоселицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено актовий запис №39. 
Як зазначає заявниця, за фактом загибелі ОСОБА_7 , який здійснював оборону села Андріївка Бучанського району Київської області розпочато кримінальне провадження за №42022112200000091 від 14.03.2022, яке закрито у зв`язку із недостатністю доказів.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 загинув під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, його дружина та син мають намір отримати статус членів сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.
При цьому, заявниця звертає увагу, що відповідно до п. 4 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 №740, підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці сьомому пункту 2 цього Порядку є: свідоцтво про смерть (копія) та довідка за формою згідно з додатком, видана Мінветеранів про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видача якої регулюється Порядком встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 №685. Зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 5 означеного Порядку №685 одним із документів, які додаються до заяви про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, є рішення суду яким встановлено, що особа загинула (пропала безвісти), під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, – у разі відсутності документів, передбачених абзацами восьмим – десятим цього пункту.
За доводами поданої у цій справі заяви, заявниця не може отримати довідку про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), під час безпосередньої участі у заходах, видану командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану, оскільки її чоловік не перебував у жодному з перелічених органів чи військовому формуванні, тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту загибелі особи внаслідок захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 10.03.2025 року (а.с.23) заяву ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 11.06.2025 року, яке неодноразово відкладалося.
23.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника Міністерства у справах ветеранів України – Максимчука О.О. до суду надійшли пояснення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.40-45). У поясненнях представник зазначила, що на адресу Мінветеранів надходила заява ОСОБА_5 , в якій остання просила встановити факт безпосередньої участі ОСОБА_7 у заходах, пов`язаних із захистом безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період воєнного стану, для набуття статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України. У відповідь на заяву, Міністерство у справах ветеранів України повідомило заявниці, що у разі надходження заяви за формою згідно із додатком до Порядку №685 від 07.07.2023 року міжвідомча комісія розгляне документи та прийме відповідне рішення. При цьому, в поясненнях представником Міністерства у справах ветеранів України наголошено, що при розгляді цієї справи необхідно визначитись, в якому статусі ОСОБА_7 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: як член добровольчого формування територіальної громади або як цивільна особа, яка у взаємодії із Збройними Силами України брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. У разі, якщо ОСОБА_7 брав участь у означених заходах як цивільна особа, вказаний заявницею факт може бути встановлений судом лише у разі якщо: заявниця за допомогою належних та допустимих доказів доведе у судовому засіданні факт загибелі ОСОБА_7 внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі саме у бойових діях при проведенні таких заходів; заявниця не має іншої можливості одержати або відновити загублені чи знищені документи.
Також заінтересована особа зазначила, що відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 №685, для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком. 
31.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника заявниці, адвоката Трофімова Р.В., надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: довідки, виданої старостою Андріївського старостинського округу Макарівської селищної ради від 20.10.2025 року, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи (а.с.108-110).
Ухвалою суду від 24.11.2025 року (а.с.122-123) прийнято до провадження заяву представника заявниці, адвоката Трофімова Р.В., про зміну предмету заяви про встановлення факту, що має юридичне значення; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 16.01.2026 року.
В судовому засіданні 23.03.2026 року представники ОСОБА_5 – адвокат Трофімов Р.В. та адвокат Корніцька Н.Б. заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві ОСОБА_5 підтримали та просили їх задовольнити.
Належним чином повідомлена заінтересована особа Міністерство у справах ветеранів України, у судове засідання 23.03.2026 року свого представника не направила, у вказаних вище поясненнях, представник просила розгляд справи проводити за їх відсутності.
У судовому засіданні 23.03.2026 року за клопотанням представника заявниці, адвоката Трофімова Р.В., були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що з ОСОБА_7 був особисто знайомий. Свідку відомо, що з 24 лютого 2022 року ОСОБА_7 перебував у селі Андріївка Бучанського району Київської області, де разом з іншими чоловіками став на захист населеного пункту від збройної агресії російської федерації. Свідок підтвердив, що ОСОБА_7 брав безпосередню участь у заходах, пов`язаних із захистом села Андріївка, безпеки його населення та інтересів держави, а його загибель пов`язана саме з участю у таких заходах.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що з ОСОБА_7 був особисто знайомий. Свідок підтвердив, що після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 залишався у селі Андріївка Бучанського району Київської області та разом з ним та іншими місцевими жителями був залучений до заходів із захисту населеного пункту. Зі слів свідка, ОСОБА_7 фактично здійснював оборону села, брав участь у заходах, спрямованих на захист безпеки населення, та загинув у період здійснення таких заходів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Заслухавши пояснення представників заявниці, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Заявниця ОСОБА_5 є дружиною – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.07.2016 року (а.с.10).
У ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.12.2016 року (а.с.11).
Як вказала заявниця та що не заперечили заінтересовані особи, 24 лютого 2022 року у зв`язку із введенням на території України воєнного стану ОСОБА_7 , який був жителем села Андріївка Бучанського району Київської області, разом з іншими цивільними особами вступили в добровольче громадське формування територіальної оборони, яке створилось для забезпечення національної безпеки і оборони села Андріївка Бучанського району Київської області, відсічі і стримування збройної агресії військ російської федерації проти України. Протягом 24.02.2022 до 12.03.2022 ОСОБА_7 разом із іншими жителями, розділили умовно село Андріївка Бучанського району Київської області на декілька частин та визначили у кожній частині села осіб, відповідальних за його патрулювання. Однак уже 27.02.2022 до жителів села Андріївка Бучанського району Київської області надійшла інформація про рух в їхній бік численних колон окупаційних військ держави-агресора. З огляду на те що оборона населеного пункту здійснювалась в перші дні повномасштабного вторгнення держави-агресора, то юридично оформити усі належні документи, які б засвідчували факт створення та вступу до добровольчого громадського формування територіальної оборони можливості не було. ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи в окупованому селі Андріївка Бучанського району Київської області та здійснюючи її оборону ОСОБА_7 загинув внаслідок вогнепального поранення голови, тулуба, нижньої кінцівки справа, які є ушкодженнями внаслідок дій, передбачених законом, та військових дій.
Факт вторгнення військових рф на територію України 24.02.2022 року є загальновідомим і не підлягає доведенню. Згідно із переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, щодо території села Андріївка Макарівської селищної громади Бучанського району Київської області (код UA32080190030018486): 27.02.2022 є датою початку тимчасової окупації рф означеної території; 31.03.2022 – дата завершення тимчасової окупації.
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27.04.2022 року, виданим Новоселицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на території села Андріївка Бучанського району Київської області (а.с.15).
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №191 від 15.04.2022 року (форма №106/о, з довідкою про причини смерті) смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала внаслідок вогнепального поранення голови, тулуба, нижньої кінцівки справа, що виникли внаслідок військових дій/воєнних операцій. Місце смерті – село Андріївка Бучанського району Київської області (а.с.16).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №42022112200000091 від 14.03.2022 за частиною 2 статті 438 Кримінального кодексу України (а.с.18).
Відповідно до довідки, наданої старостою Андріївського старостинського округу Макарівської селищної ради Віталієм Черкасовим від 20.10.2025 року №17.2-34/31, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно під час дії воєнного стану, введеного на території України, брав безпосередню участь у заходах, пов`язаних із захистом безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у період воєнного стану на території села Андріївка Макарівського району Київської області. ОСОБА_7 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в окупованому селі Андріївка Макарівського району Київської області внаслідок вогнепальних травм голови та тулуба з розтрощенням кісток черепа і ушкодженням внутрішніх органів, беручи участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (а.с.110).
Згідно із листом №5626/1.3/3.1-25 від 17.03.2025 року Міністерство у справах ветеранів України роз`яснило ОСОБА_5 , що положення чинного законодавства щодо переліку документів та порядку їх подання, відповідно до Порядку встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 №685, у тому числі рішенням суду, встановлюється, що особа загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану (а.с.52-53).
Вирішуючи вимоги за заявою ОСОБА_5 суд керується також наступним.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 4/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання учасниками бойових дій та особами з інвалідністю внаслідок війни, членами сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України окремих категорій осіб, які брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та інших питань, було внесено ряд змін до законодавства, щодо встановлення статусу учасника бойових дій та членів сімей загиблих Захисників та Захисниць України.
Відповідно до п. 25 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 року відповідно до Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Разом з тим, Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», було визначено, що у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі – цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Частиною другою статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини третьої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.
Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №740 від 23.09.2015 (надалі також Порядок №740).
Згідно з абзацом 7 пункту 2 Порядку №740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається сім`ям осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 3 Порядку №740 визначено, що до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.
Відповідно до підпункту 6 пункту 4 Порядку №740 підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці сьомому пункту 2 цього Порядку є: свідоцтво про смерть (копія); довідка за формою згідно з додатком, видана Мінветеранів.
Постановою Кабінету Міністрів України №685 від 07.07.2023 затверджено Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі також Порядок №685), який визначає процедуру встановлення такого факту.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку №685 дія цього Порядку поширюється на членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (пункт 6 частини першої статті 10-1 Закону). До членів сімей загиблих (тих, що пропали безвісти), померлих осіб, зазначених в абзаці першому цього підпункту, належать утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 685 рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, приймається міжвідомчою комісією з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі – безпосередня участь у заходах), деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі – міжвідомча комісія), яку утворює Мінветеранів.
Згідно з пунктом 5 Порядку №685 для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком. За малолітніх чи неповнолітніх дітей заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах подає інший з їх батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник. Неповнолітні діти за письмовою згодою іншого з їх батьків, опікуна, піклувальника або іншого законного представника також можуть самостійно подати заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах. До заяви додаються такі документи: 
– копія паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства – копія паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України, крім довідки про звернення за захистом в Україні), а у разі подання документів законним представником чи уповноваженою особою – копії документа, що посвідчує особу тієї особи, від імені якої подається заява, а також документа, який надає повноваження законному представнику чи уповноваженій особі представляти таку особу, оформленого відповідно до законодавства; 
– копія свідоцтва про смерть особи; 
– копія свідоцтва про народження особи – для батьків загиблого (померлого); 
– копія свідоцтва про шлюб – для дружини (чоловіка); 
– копія свідоцтва про народження дитини – для дитини; 
– висновок судово-медичної експертизи, що засвідчує факт смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, або копії первинної медичної облікової документації, форми яких затверджені МОЗ;
– довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану; 
– свідчення (заява) командира підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа, або свідчення (заяви) не менше ніж двох свідків, які разом з особою брали безпосередню участь у заходах, про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, – у разі відсутності довідки, передбаченої абзацом дев`ятим цього пункту. 
До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально або командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) та печаткою військової частини (органу, підрозділу), в якій (якому) особи проходять військову службу, які брали безпосередню участь у заходах, за період, за який вони свідчать; інші документи, які містять докази та підтверджують факт безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану; рішення суду яким встановлено, що особа загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, – у разі відсутності документів, передбачених абзацами восьмим – десятим цього пункту.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Міжвідомча комісія розглядає подані документи, надсилає у разі потреби необхідні запити за підписом її голови, уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах або рішення про відмову у встановленні факту безпосередньої участі у заходах.
Враховуючи те, що заявниця, яка є дружиною загиблого ОСОБА_7 , не може отримати довідку про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), під час безпосередньої участі у заходах, видану командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану (необхідну для встановлення статусу члена сім`ї загиблого Захисника України), оскільки ОСОБА_7 не перебував у жодному з перелічених органів чи військовому формуванні, вона в силу вищенаведених вимог Порядку №685 має право звернутися до суду за встановленням факту загибелі її чоловіка внаслідок захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Встановлення цього факту має для заявниці та її сина юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість реалізації ними свого права на соціальний захист як членів сім`ї загиблого Захисника України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки з наданих заявницею доказів та пояснень свідків допитаних у судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 на території села Андріївка Бучанського району Київської області внаслідок поранення, одержаного, під час безпосередньої участі у заходах, пов`язаних із захистом безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період воєнного стану.
Відповідно до ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 265, 268, 293-294, 315, 319, 354-355 ЦПК України суд, 
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_5 , як законного представника малолітньої дитини ОСОБА_6 , заінтересовані особи: Міністерство у справах ветеранів України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 на території села Андріївка Бучанського району Київської області внаслідок поранення, одержаного, під час безпосередньої участі у заходах, пов`язаних із захистом безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період воєнного стану.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України. 
Повний текст рішення виготовлено 01.04.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Міністерство у справах ветеранів України, код ЄДРПОУ 42657144, адреса: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 12;
ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя   А.В. Косенко